Alla patienter som får dåliga nyheter vill vara undantaget.
Den enda på miljonen. Miraklet.
Men kirurger tror inte på mirakel.
Vi måste utföra dem.
- Hur mår du? - All makt ligger hos honom.
Det är fel. Jag är hans chef, men jag bjöd ut honom.
Hans nej kommer att finnas där som ett uppsvällt lik.
Jag har förstört jobbet. Jag har sabbat det.
Nej. Jag mår inte bra.
- Jag frågade Alex. - Alex?
Han har tur som har ett jobb.
Det är inte hans jobb. Han är kirurg.
Han är fortfarande läkare. På kliniken
där han inte måste möta alla sina dumma misstag.
- Låt honom svara. - Det är okej.
- Där ser du. - Det är illa, men okej.
Behöver du nån hjärtkonsultation i dag,
minsta lilla hjärtklappning, så kalla på Riggs.
Jag är hans chef. Du har min välsignelse.
Det tänker jag inte göra.
Det här är inget problem. Du gör det till ett problem.
- Där är hon. - Hej!
- Hur var det i New York? - Fantastiskt.
Callie har ett fint ställe vid en park och Sofia har ett stort eget rum.
- Hon gillar sin nya skola. Allt är bra. - Bra.
- När kom du tillbaka? - I morse.
Välkommen tillbaka.
Bra. Gasräkningen kom medan du var borta,
så jag betalade den. Tack.
Handfatet i badrummet behövde bara en ny packning,
så ring inte hantverkaren.
Det är bättre än det ser ut. Synen är åtminstone helt återställd.
Bra. Det är bra. Skönt att höra.
- Jag måste gå. - Ja.
Dr Anderson till uppvakningsrummet.
Äktenskap är som ett rum med frukost i Vermont, med sex.
Tills du får barn.
När jag vill ha sex måste jag inte gå upp ur sängen. Jag vänder bara på mig.
- Kan du sluta? - Varför då?
Äktenskapssex är snuskigare än jag förväntade mig.
Inte att ha sex, att skryta.
Du visar upp dina pengar när du har besökt uttagsautomaten.
Du är sexrik. Det är inte artigt att skryta
inför de som är sexfattiga.
Vissa får det knappt att gå ihop.
Flera trafikolycksoffer kommer till akuten.
Hej, Pierce! Jag har en klaff- transplantation. Klarar du akuten?
- Ja, jag tar det. - Bra.
Shepherd. Grey.
- Var det normalt? - Hurså?
Ingen anledning.
Du var lite undfallande.
- Amelia, låt bli! - Tusan också!
Jag flyttar ut och nu är jag som död för er?
Jag bjöd ut Riggs. Han sa nej.
- Riggs? - Ja.
Jag vill inte att det blir konstigt,
och du sa att det inte var konstigt, så det är inte konstigt.
Förutom att du pratar om det hela tiden.
Nathan Riggs?
Du är inte upptagen, eller hur?
Jag bär sutureringsutrustning för att hålla händerna upptagna.
Kan du hämta Tuck från skolan?
- Är han sjuk? - Nej.
- Varför ska han hämtas, då? - Det har hänt nåt.
- Vad? Mår han bra? - Ja. Är du upptagen?
- Ja, vi har en seriekrock på akuten. - Det är därför du ska hämta honom.
Flytta er!
Det här är för bra för att missa.
Nån körde in i en begravningsprocession
precis innan den nådde kyrkogården. En begravningsprocession.
Limousiner krockade med limousiner.
Sen körde limousinerna in i likbilen.
Dörrarna öppnades och kistan flög ut. Ett flygande lik.
Det här är en enda familj.
Det är konst. Det är kaotisk konst.
Om du verkligen behöver mig, så hämtar jag Tuck.
Men gör du inte det, så...
Det här är för bra för att missa.
Nån körde på en begravning och du vill ha popcorn på första parkett. Skäms!
Bara för det måste du hämta Tuck.
- Det skulle jag ju redan göra. - Åk!
Jag får inte luft.
Jag vet, men du måste ha syrgasmasken på
så att det hjälper.
Var är min bror? Var är Julian?
Jag vet inte. Jag kan fråga.
Jag är här, Morgan, precis som för två minuter sen.
Följ lampan med blicken. En gång till.
Kan hon få nåt lugnande?
Du måste titta hit.
Min syster får panikångest. Det är inte första gången i dag.
Jag vill utesluta skador på hjärtat och lungorna,
- men tack för tipset. - Det var helt oväntat.
Vi var nästan framme
när en idiot dök upp ur tomma intet.
Bilen körde rakt in i oss.
Det blev en kedjereaktion som med dominobrickor.
Var föraren onykter?
Jag vet inte. När jag vet det ska jag stämma honom.
Det hade pappa velat.
Det är det sista pappa hade velat.
Begravningen var inte billig. Jag beställde orkidéer till graven.
Känns det här trubbigt eller vasst?
Röntgenbilderna är klara.
- Skiktröntgen också. - Tack.
Är armen bruten?
På två ställen.
Jag ska skriva ner allas skador.
Vi ska inte betala för det här.
Dr Keller, anknytning 2219.
Ursäkta. Jag letar efter Barb. Vet du om hon är oskadd?
- Om du... - Barb är min syster.
Hon har svarta kläder. Det är ingen hjälp.
Hon är lite kortare än jag. Hon är blond. Barbara Davis.
Okej...
Hon är i ett undersökningsrum och får några stygn
på armen. Annars ser det bra ut,
Tack gode Gud. Tack.
De där två där borta, då? De är mina barn. Hur mår de?
Morgan och Julian Fisher.
De kollar att Morgans hjärta och lungor är oskadda.
Julian har en bruten arm och ett sår i pannan,
men är omhändertagen.
Carl har spräckt mjälten och Gene har brutit några revben.
Michelle har mest glas i håret.
Lynne har whiplash. Bara Pete klarade sig helt oskadd.
- Pete är...? - Pete är min man.
Han är död. Det var Petes begravning.
- Herregud, frun. - Georgia.
Jag är så ledsen. Du borde inte...
Nån borde ta hand om dig. Vi har ett väntrum...
Just nu känns det som om jag bör göra nåt.
Kan du ta reda på vart de tog honom?
Det ska jag.
Edwards!
- Jag vet... - Patienten i den här sängen är död.
- Jag vet. - Inte bara död, utan balsamerad.
Den döde heter Peter. Det var hans begravning.
Likbilen och kistan kvaddades. De kunde inte lämna honom på gatan.
- Ring bårhuset. - Jag har gjort det, men de tar tid på sig.
Det yrket är inte brådskande.
Ring upp dem igen, och hitta en annan plats åt mr...
- Peter. - Det här är ett rum för vård av sjuka.
- Ja. - Ett lik på akuten.
Det är obehagligt.
Du måste försöka andas långsammare, Kara.
Herregud! Lever han? Han sparkar inte.
Han kan bli mindre aktiv av smärtstillande medel.
- Säg om han... - Hör du det där?
Det är ett starkt och stadigt hjärtslag. Han är oskadd.
- Röntgenbilderna är klara. - Bra.
Vet nån var den döde är?
Vad? Vem mer är skadad?
Är alla skadade? Dödade jag någon?
Var det du som körde?
Jag var sen till begravningen.
Jag körde runt hörnet och där var de,
hela processionen. Jag körde rakt in i dem. Det var jag.
Det var en olycka. Det förstår de säkert.
Inte min familj. De har aldrig förstått mig.
Jag har inte sett nån av dem på nästan tio år.
Pappa kanske, men inte mamma...
...Julian och Morgan.
Jag borde inte ha kommit tillbaka.
Jag ville bara säga till pappa att jag älskar honom.
Såja. Det ordnar sig.
Du har brutit bäckenet. Det kan blöda.
Vi måste göra en skiktröntgen för att se blödningar.
- Är det säkert för barnet? - Risken är minimal.
Vi måste veta hur allvarlig blödningen är.
Sök mig när hon röntgas.
Kliniken har usla förråd.
Du svarade inte i telefon eller på sms.
- Arizona... - Jag var orolig.
- Nej, du var arg på mig. - Ja. Jag är fortfarande arg.
- Du spöade min rumskompis. - Är det därför du är arg?
För att en kille som du knappt känner fick stryk?
- Vad fan är det med dig? - Måste vi göra det här?
Jag har blivit tillräckligt uppläxad.
Ditt jobb är att ta hand om barn.
- Arizona... - Ditt jobb är att ta hand om barn.
Vill du kasta bort ditt liv eller din karriär? Den som jag hjälpte dig med.
Jag utbildade dig. Jag skyddade och försvarade dig
- oavsett vad nån sa. - Jag vet.
- Alex! - Jag vet allt det där.
Jag har redan hört allt
från Bailey eller Mer eller Jo... eller delstaten Washington.
Att höra det en gång till hjälper inte,
förändrar inget eller vrider tillbaka tiden,
så håll tyst och lägg av, är du snäll.
Ursäkta mig.
Vad har du?
Eventuell mesenterial bristning.
Hemothorax.
- Är Pierce okej? - Hon är på akuten, tror jag.
Nej, angående mig.
- Inbilla dig inget. Hon överlever. - Okej, då.
Jag skäms faktiskt.
Hon är min syster. Det är hemskt att vägra henne det goda.
Berätta sanningen. Förklara varför.
Då kommer det att kännas skönt.
Fokusera på din patients hemothorax istället.
Okej.
"Det goda."
- Ursäkta. - Du kallade mig "det goda".
- Glöm det. - Du är inte min chef.
Jag äger faktiskt en stor del av sjukhuset, så tekniskt sett är jag det.
- Då, så. Efter dig. - Just det.
Dr Kadano till dialysen.
- Hej! - Hej! Vad gör du här?
Jag har ordinerats att röra på mig eftersom såret har läkt.
Jag ska kliva upp och gå ut. Jag kan gå nu.
Jag borde gå för att repa mig, så jag går.
Du kan gå runt kvarteret. Det är ett trevligt område.
Ja, jag vet. Det är jättefint. Huset också,
men jag trodde att du ville se ditt barn.
Det var gulligt av dig.
Jag såg henne för en timme sen.
Jag vet, men titta på henne!
Man får aldrig nog av den här lilla klimpen.
Nej.
Vi ska bara gå ner till akuten ett tag
och kolla läget. Det har varit en stor bilolycka.
- Jaså? - Så... Vadå?
Ska hon med till akuten? En nyfödd bland blod, baciller och döende människor?
Ingen bra idé.
Nej. Jag går med er ut.
- Vem vill träffa pappa? - Nej, det...
- Hej, sötnos! - Så där, ja.
Pappa är så bra. Okej.
Kom tillbaka när hon är hungrig.
Hörru!
Jag hämtade Tuck, och vet du vad?
Hans lärare sa att han hade slagits.
Han knuffade ett annat barn.
- Det var han som började. - Vem sa det?
De sa också att de redan hade sagt det till dig på telefon.
- Vadå? - Miranda.
Jag måste ha hört fel.
Ska du inte gå dit och skälla på honom?
Han får sitta och våndas. Han vet vad som väntar.
Utskällningen kommer.
Din man har flyttats till ett privat rum,
och begravningsbyrån har meddelats.
Okej. Tack.
Jag har tyvärr tråkiga nyheter.
- Vad är det? - Din dotter är skadad.
Hon mår bra och barnet mår bra.
- Vecka 35. Det är snart dags. - Vad?
Det var din dotter som orsakade olyckan.
Nej, du misstar dig.
Morgan satt i bilen med mig när vi blev påkörda.
Ursäkta mig. Din andra dotter. Kara.
Kara?
Hon och barnet är stabila.
Är Kara här? Ska Kara ha barn?
- Kara? - Vad?
Ja. Hon har brutit bäckenet.
- Är Kara här? - Var det Kara som körde bilen?
- Är hon gravid? - Ni måste skämta!
- Hur vågar hon visa sig? - Gjorde Kara det här mot oss?
- Hon sa att det var en olycka. - Såklart.
- Typiskt. - Julian.
Knark igen? Säkert.
Jag hoppas inte det. Hon är på smällen.
Herregud, vad händer härnäst?
Stackars Pete och Georgia som fick henne på halsen.
Du sa att min man var här. Får jag se honom?
Jag är ledsen. Det var det bästa stället vi kunde hitta.
Bårhuset skulle hämta honom, men eftersom han var död när han kom hit,
så är han inte deras problem, utan begravningsbyråns.
- Det blev en stor grej... - Edwards.
Ta den tid du behöver.
Jag trodde att jag skulle dö först.
Nej. Jag föreställde mig att vi skulle dö tillsammans.
Hand i hand.
Älskling. Kara har kommit tillbaka.
Det är ett mirakel.
Kara kom hem.
Vår minsting kom hem.
Dr Phelps, 2277.
- Grov misshandel? - Jag vet.
Han slog honom illa.
- Ja. - Men du slog
en hjärtkirurg i sjukhuskorridoren och ingen sa nåt.
Äpplen och päron.
Men Alex anklagas för grov misshandel.
Äpplen och päron. Med mig och Riggs var det personligt.
Nej, bara äpplen.
Det gällde Wilson. Det gällde en tjej. Det är personligt.
- Shepherd meddelar att mamman mår bra. - Bra.
Vi har fått reda på att din mamma är oskadd.
Tack. Vet hon att jag är här?
- Jag tror att de berättade det. - Herregud!
Då vet hon... Hon vet att det var jag.
Det var nog ingen bra idé, men jag tyckte att hon borde veta.
De har inte setts på tio år.
Jag är ledsen, Kara,
men maskinen får inga skarpa bilder om du inte ligger blickstilla.
Okej. Förlåt.
Det gör inget. Ta tid på dig.
Det är så sorgligt.
Föreställ dig att ta farväl av nån
som du har vaknat bredvid varje dag i 40 år.
Riggs?
Det är inget. Det är inget nu.
Det är onaturliga samtal och undvikande av ögonkontakt.
- Sa han nej? - Ja.
- Till dig? - Eller hur? Tack.
- Ja. - Vi behöver inte prata om det.
Jag har försökt prata om det, men Mer lyssnar inte.
Hon tycker att jag borde glömma hela grejen.
De ska hämta mr Fisher.
Mrs Fisher?
Männen från begravningsbyrån är här, Georgia.
Okej.
Varför är det nån här?
Hon har haft en jobbig dag.
Jag är ledsen, Georgia, men det är dags nu.
Nej... Dr Pierce! Georgia!
Ur vägen! Flytta er!
- Hon har hjärtstopp. - Hjärt-lungräddning pågår.
Är du klar, Edwards?
- Ja. - Ladda till 120.
- Ta fram intuberingsmaterial. - Undan!
Ladda till 150. Undan!
- Det är din mans dag, Georgia, inte din. - Ge 1 ml adrenalin!
Vad gör du?
Jag ställde en fråga.
Förlåt. Jag går upp en nivå.
- Vad sa din mamma? - Om vadå?
- Vad menar du med det? - Jag har inte sett henne.
- Vad väntar vi på? - Ursäkta?
Tuck sitter på ditt kontor och leker med sin mobil.
Ingen utskällning har skett. Vad väntar vi på?
- "Vi"? - Vadå?
Vi väntar inte på nåt. Det är mitt barn. Jag tar hand om det.
Just nu gör du ingenting.
Det vet jag väl.
Jag måste skälla på folk på jobbet varje dag
känns det som, så ursäkta mig om jag inte vill göra det hemma också.
Nu måste jag förklara för min son varför han inte ska slå andra barn.
Det är tröttsamt. Jag är trött. Och du är tröttsam just nu.
Är du klar, Edwards?
- Vad står på där inne? - De har en akut nödsituation.
Undan!
- Jag frös bort en vårta. - Fortsätt ge HLR.
- Jag torkade en rumpa. - Det gjorde jag med.
Min kropp gör mat åt en annan människa. Det är i alla fall nåt.
- Ladda till 270! - Där klår du mig.
Undan!
Ladda igen!
Undan!
Frakturen slet av några blodkärl i bäckenet,
men det syns ingen aktiv blödning.
Eftersom både barnet och du är stabila,
- så vill vi undvika ett ingrepp. - Jag ska hålla er under uppsikt.
Jag trodde att jag gjorde det rätta som åkte hem.
Man sticker, tiden går och man vänjer sig.
En dag får man veta att ens pappa är död.
Då inser man hur mycket man har missat.
Jag ville inte att det skulle hända fler personer
eller att mitt barn skulle ha det så.
Ska vi hämta nån i familjen? Din mamma kanske?
Nej. Jag klarar inte av att träffa henne. Inte just nu.
Men tack.
Hon förlåter dig.
Mamma förlåter alltid, hur illa det än är.
Du borde försöka.
- Hej! - Hej!
Jag letar efter Georgia Fisher, mamman i begravningssällskapet.
Måste jag flytta?
- Vadå? - Jag förstår.
Karev är din vän. Han är din kompanjon.
Det kommer att vara besvärligt nog på jobbet.
Kan vi säga tre veckor?
Mina sjukvårdkostnader har tärt på mina sparpengar.
- Jag behöver bara lite tid... - Stopp!
Jag vill inte... Nej, det vill jag inte.
- Inte? - Nej. Hurså?
Alla är så arga på mig. De säger inget, men det märks.
Du verkar också arg.
- Jag måste hitta den här damen. - Okej.
- Är det där Georgia? - Ja. Plötsligt hjärtstillestånd.
- Nej. - Vi återupplivar henne.
- Hur lång tid har det gått? - 42 minuter.
- Vad gör du? - Vi måste dödförklara henne.
Nej, hon är inte... De kan inte ha en till begravning.
Hon är död.
- Tusan! - Döden inträffade kl. 14.02.
- Behöver du nåt? - Nej.
Vad fan? Georgia mådde ju bra.
Er mamma fick hjärtstillestånd.
Vi försökte återuppliva henne i nästan en timma.
Trots våra ansträngningar avled hon.
Varför då? Var det p.g.a. olyckan?
Vi får inte veta exakt vad som hände förrän vid obduktionen.
Naturligtvis var det olyckan.
Har nån berättat det för Kara?
Jag kan inte ens se på henne.
Var är hon? Var är min syster?
- Jag har tråkiga nyheter, Kara. - Vad är det?
- Varför kom du tillbaka? - Nej.
- Julian? - Mamma är död.
- Nej... - Död?
De sa att hon var oskadd.
- Nej. - Du sa...
- Hon fick en hjärtattack. - Som du orsakade.
Jag förstår att du är upprörd, men din syster måste hålla sig lugn.
- Är mamma död? - Vad fan, Kara?
- Wilson. - Varför kom du hit?
- Ut härifrån! - Du måste gå.
- Jag är ledsen. - Hon kan inte vara död.
Herregud! Jag dödade henne.
- Fostrets hjärta slår inte. - Det har aldrig varat så länge.
- Vad är det för fel? - Vi måste förlösa ditt barn omedelbart.
- Boka operationsrum. Sök Hunt. - Nej...
Sätt fart!
Dr Alberts till intensiven.
- Det är möjligt att hata dig. - Vad?
Du är lätt att hata. Jag hatade dig när vi träffades.
- Nu, då? - Nu är du bara...
...ett uppsvällt lik.
Jag har det! Du kanske borde dejta Maggie.
- Ursäkta mig? - Gå tillbaka.
Säg att du har ändrat dig och var hemsk.
Var otrevlig mot servitörer, undvik ögonkontakt,
ha dålig andedräkt och kläm hennes fot i dörren.
Stäng av allt det där.
Jag är inte säker på vad "allt det där" betyder.
Gå ut med henne och var nån annan.
- Var inte du. - Ska jag vara ett svin?
- Ja. - Med dålig andedräkt.
Just det.
- För att vara mig själv vore... - Glöm det!
- Ett ögonblick. Visst. - Tack.
Du är inte en ensamstående förälder.
Tror du att Tucker Jones kommer att straffa honom?
Han är roliga pappan med glass, campingturer och tv-spel.
Det är jag som får ge alla bestraffningar.
Nej, jag menar att Tuck har tre föräldrar.
Jag älskar honom, och jag är också arg på honom.
- Du tror att du måste göra allt... - Jag ska göra det.
Du behöver inte det. Jag är här. Låt mig göra det.
Sätt in mig. Du behöver en elak polis. Utse mig.
Vad säger Mer när du pratar om Riggs?
Hon bara...
Bårhuspersonal är på väg.
Eftersom hon dog på sjukhuset kommer de mer än gärna.
De får vänta. Sänk rösten och visa lite respekt.
Respekt?
Har vi en begravning? Är det tillåtet?
- Det är lugnt. - Jag meddelar bårhuset.
Vad sa du?
- Nej. - Vadå?
Hon verkar inte vilja lyssna.
Överhuvudtaget. Jag verkar irritera henne.
Det kanske jag gör, men var en syster, syster.
Om det var hon och hon...
...suktade efter nåt som hon inte kunde få,
så skulle jag visa medlidande och lyssna.
Jag lyssnar på dig. När du vill.
Nu är inget bra tillfälle.
Jag lyssnar inte.
Hur vet du att du ska säga det om du inte lyssnar?
Får dr Webber veta det, ligger jag illa till.
Det är lugnt. Ingen behöver rummet.
Familjen var inställd på en begravning.
Inte hennes.
Jag önskar att jag kunde glömma lika lätt som Mer.
Då hade mitt liv varit enklare.
Hon glömmer inte saker.
Hon begraver dem. Hon tror att de är borta,
men de är inte borta
De kommer tillbaka. Det gör de alltid.
Det är problemet med att jag har flyttat. Tre var balans. Nu är det kaos.
Hon kramade min hand.
- Vad gjorde hon? - Hon kramade handen.
Jag höll hennes hand och hon kramade den. Det är sant.
- Du kände säkert nåt. - Jag tror inte att hon är död.
- Kroppen kan ha fördröjda reflexer. - Muskler kan krampa
och de stelnar. Det orsakar smärre rörelser.
Det var inte smärre.
Jag lovar att det inte betyder att hon...
Nej, hon lever.
Jag älskar mitt jobb.
- Hon var död? - Ja.
- Men nu är hon inte längre död. - Ja.
Vi såg henne dö, och hon är inte död.
Lasarusfenomenet.
Spontan blodcirkulation efter misslyckade återupplivningsförsök.
Eller ett mirakel. Det går inte att utesluta.
När vi meddelar att en patient är död föredrar jag att det stämmer.
Det är en låg ribba för en läkare.
Hur mår hon, förutom att hon är odöd?
Vi får veta om hon har neurologiska skador efter hjärtkontrollen.
Jag hörde ett svagt blåsljud. Jag ska göra en TEE-undersökning.
- Kollar du upp det, Edwards? - Ja, för tusan!
Ja, dr Pierce.
Hon återuppstod. Sabba det inte. Förlora henne inte en andra gång.
- Förstått. - Ja.
Jesus grät.
Fortsätt ge hjärtmassage.
Vad händer där inne?
En kille föll tre våningar ner i en gränd.
Containerdykning.
Strunta i intuberingen, gör en nödtrakeotomi.
Vad väntar ni på? Svullnaden är för stor.
- Snitta honom! - Kom igen!
- Sådär, ja. - De klarade det.
Jag saknar det här. Jag saknar tempot.
- Ja. - Jag längtar hit igen.
Jag kan inte bärga mig. Kan du?
Du vet att du kommer tillbaka.
- Jag är ledsen. - Jag borde gå.
- Kör på! - Ge mer adrenalin!
Förlåt. Ni är duktiga. Bra jobbat, allesamman.
Här borde hans öga sitta,
men det sitter fast inuti det brutna benet.
- Jösses! - Ja.
Så går det när man slår folk, Tuck.
- Vem är det? - Det är oviktigt.
Tidigare var han kirurg.
- Just det. - Men nu kan han inte vara det
- för han är blind på ett öga. - Vad?
Killen som slog honom sitter i fängelse.
Antagligen mycket länge.
- Vill du åka i fängelse? - Nej.
Så går det när man slåss. Det blir fängelse eller... Dr Avery.
Ja, och det här är hans nyckelben.
Herregud!
Lasarusfenomen har bara rapporterats 38 gånger sen 1982.
För fram proben, tack.
Hon kan ha haft venös insufficiens efter dynamisk hyperinflation i lungorna
som fördröjde verkan av HLR-läkemedlen.
Eller övergående myokardhibernation eller elektrolytrubbning.
Ingen vet säkert varför det händer.
Eller så saknade hon sin dotter och var inte redo.
Tur att vi var där.
Tänk om hon hade vaknat upp på bårhuset.
Hon kunde fortfarande ha varit där...
...och ropat på nån utan att få svar.
Bankades på väggen i sin metallåda.
Bang...
- Jag måste koncentrera mig. - Ursäkta mig.
Tänk om vi förlorade henne en gång till. Stackars familj.
Då skulle man inte kunna räkna med nåt.
Det vore som om vi slängde bort en andra chans.
Inte bara Georgias, utan vår. Vi får aldrig se det här igen.
- Statistiskt sett... - Edwards.
Hon ville bara dö hand i hand med sin man,
och det fick hon. Hon dog med hans hand i sin.
Sen återuppstod hon.
Ursäkta om jag är överdrivet förundrad.
Är inte Georgia död? Böjd mayosax.
Inte enligt Shepherd.
Otroligt. Så den här lilla killen får träffa sin mormor trots allt.
Ta honom till intensiven och sök Karev.
Karev är på kliniken.
Just det. Ta honom till neonatalintensiven.
- Ja. - Det vet du inte.
- Vet vadå? - Om Karas mamma förlåter henne.
- Jo, det är hennes mamma. - Alla familjer är inte så.
Det är farligt att ge falska förhoppningar. Du kan inte lova sånt.
Ha lite tilltro.
- Blodtrycket sjunker. - Det är en större blödning.
- Börja packa gasväv. - Ja.
Hörde du om mirakeldamen på akuten?
Hjärtinfarkt. Återupplivning i 40 minuter, död i 20 till och sen satte hon sig upp.
- Lägg av! - Jo. Vaken och levande.
Hon måste vara hjärndöd. Man kan inte vara borta så länge utan skador.
Vi får se. Pierce gör en hjärtutredning nu.
- Det kan vara ett mirakel. - Hon är hjärndöd.
Har du drömt drömmen?
- Vilken dröm? - Mirakeldrömmen.
Jag vänder mig om i sängen, och hon är där och ber mig koka kaffe.
Så verkligt.
Sen vaknar jag.
Nej, jag har aldrig drömt det.
- Det knackar på dörren. - Ursäkta.
Han knackar på dörren och säger att han har glömt nycklarna.
Han är ledsen att han var borta så länge.
Hon är hjärndöd.
Pupillerna reagerar, reflexerna fungerar. Jag ser inga neurologiska skador.
Vi ska hålla ett öga på hennes hjärta, men annars ser det bra ut.
- Hörde du det, mamma? Du är oskadd. - Hur känner du dig?
Trött.
Hur mår Kara? Är hon oskadd?
Hon mår säkert bra.
Hon går alltid oskadd ur ödeläggelsen.
Snälla! Hon är er syster.
Ni kanske har haft problem i det förflutna,
och hon kanske strular och gör bort sig, men hon kom tillbaka till er.
- Hon kom tillbaka till sin familj. - Ja, och dödade vår mamma.
Ja, och hon kom också tillbaka. Vet ni hur sällsynt det är?
Sen 1982 har det rapporterats...
- Edwards? - 38 gånger.
Det kunde lika gärna vara noll. Nu mår mamma bra
och ni mår bra. Ni borde fira,
men istället gnäller ni bara och bråkar.
Er syster kom tillbaka och er mamma kom tillbaka.
Vill ni verkligen kasta bort det?
Hade er pappa velat det?
Ni förtjänade det där.
Jag trodde att ni hade gått vid det här laget.
Du vet hur det är med bebisar. Alla vill hålla.
En allvarlig Le Fort-fraktur i sal tre.
Jag såg det.
När han kom var det hemskt.
Hur hemskt?
- Cirka åtta eller nio. - Schyst.
Du är totalt uttråkad.
Herregud! Jag är så uttråkad.
Jag kan inte röra mig som jag vill, så vi sitter och stirrar
och stirrar och stirrar. Jag älskar Harriet
Det är självklart. Hon är ett mirakel.
Hon gör nån min eller nåt litet ljud
och då blir jag mållös av tacksamhet och glädje.
Förtjust och förundrad.
Ja.
Men sen bleknar förtjusningen och förundran lite
när hon somnar igen.
Och jag stirrar.
Jag visste inte att ett mirakel kunde vara så tråkigt.
Varför går du inte och tittar på Le Fort-frakturen?
Menar du det?
Har alla fått hålla? Nu är det pappas tur.
- Tack. Hej, sötnos! - Så söt.
Här är han.
- Hej! Mår han bra? - Ja.
- Sabbade jag inte honom? - Han är fin.
Du är här. Hej på dig!
Ni var duktiga båda två.
Vi har visst en systerson.
De sa att det gick bra om det var familjemedlemmar.
Vi ville kolla hur du mådde.
- Om du behövde nåt eller... - Jag är så ledsen.
- Såja. - Det var en olycka.
- Alla mår bra. - Nej, inte mamma. Mamma mår inte bra.
- Mamma mår bra. - Vad?
Ja, mamma är oskadd.
Du dödade henne, men hon mår bra nu.
- Där ser du. De förlät henne. - Ja. Du hade tur.
Hur länge ska jag behålla den här?
En...
Två veckor.
- Nåt mer? - Jag ska prata med Marcus.
Med killen. Jag ska be om förlåtelse.
- Och? - Och aldrig göra om det.
Jag vill inte hamna i fängelse.
- Förlåt, mamma. - Vad sa du?
- Förlåt. - Okej.
Du kan vänta i bilen.
- Vad är det för fel på oss? - Fel?
Varför väntade vi så länge innan vi utsåg dig?
Hon har vaknat.
Den döda damen. Inga skador. Inte hjärndöd.
- Det är toppen. - Ett mirakel.
Allt kan hända, dr Grey.
- Hon behöver sin goda syster. - Vad gör du, Amelia?
Jag har inte snuskigt äktenskapssex på grund av er,
så nu gör vi så här.
Maggie, du ska prata med Mer om vad du vill, när du vill, punkt slut.
Och Mer, du ska lyssna vare sig du vill eller inte
för så gör systrar, punkt slut.
Nu går jag. Tvinga mig inte att flytta in igen.
Jag lyssnar. Vad vill du prata om?
Riggs? Jobbet?
Allt jag har gjort i dag är att lyssna på syskon
prata och klaga, prata och klaga.
Allt jag vill, är att äta en matbit.
Det låter bra.
Du, då? Det är inte bara jag som ska prata. Systerskap är ömsesidigt.
Vill du lätta ditt hjärta?
- Finns det nån kille som du gillar? - Nej.
Mirakler är inte alltid stora.
Febern släpper. Stygnet håller. Benet läker.
Det är därför de kan vara svåra att upptäcka
och varför de kan vara så jobbiga.
Du ska inte vara här.
Du gjorde visst ett akut kejsarsnitt.
Ja. Jag förlorade nästan både mamman och barnet.
- Du är arg. - Ja.
Ja, jag är arg.
Barnet förtjänade vår bästa barnkirurg,
men vi hade inte honom på grund av dig.
Ja.
I dag har jag fryst en vårta, diagnostiserat tre bihåleinflammationer,
givit nån laxermedel och väntat tills de bajsade.
Jag ville sluta var femte minut i dag.
Jag ville gå ut genom dörren och aldrig se tillbaka.
- Tänker du klaga nu? - Nej, jag klagar inte.
Jag tänker ta mitt straff, jobba på kliniken och hjälpa folk.
Jag vill komma tillbaka och gör allt som krävs.
Jag ger inte upp.
Det är den killen som du utbildade, formade
och sånt... Okej?
Jag saknade dig i dag.
Men jag är fortfarande jättearg på dig.
Jag vet. Jag också.
Missförstå mig inte. Små mirakler är toppen.
Ett litet mirakel är ett mirakel.
Men det kanske inte räcker för att rädda oss.