STOLTHET OG FORDOM
Lydia! Kitty!
Min kjære Mr Bennet, har du hørt det?
Netherfield Park er endelig utleid. Vil du ikke vite hvem som har leid der?
Siden du ønsker å fortelle det, har jeg vel lite valg.
Kitty, hva har jeg sagt om å lytte ved dørene?
Det er en Mr Bingley som har kommet nordfra.
- Fem tusen i året! - Ja vel?
- Han er single! - Hvem?
En Mr Bingley, tydeligvis. Kitty!
Hvordan kan det påvirke dem?
Mr Bennet, hvordan kan du være så ergerlig?
Du vet han må gifte seg med en av dem.
Er det derfor han bosetter seg her?
Du må gå på besøk til ham straks.
Du godeste. Folk.
Vi kan ikke besøke ham hvis ikke du gjør det, som du vet, Mr Bennet.
- Hører du etter? Du hører aldri. - Du må, far! Straks!
Det trengs ikke. Jeg har gjort det allerede.
- Har du? - Når?
Å, Mr Bennet, hvordan kan du erte meg sånn?
Har du ingen medfølelse med mine stakkars nerver?
Du tar feil. Jeg har den høyeste respekt for dem.
De har vært mine følgesvenner i tyve år.
- Far! - Er han tiltalende?
- Hvem? - Er han kjekk?
Det er han sikkert.
Med 5000 i året, kunne han hatt vorter.
Hvem har vorter?
Han kan gifte seg med hvem av jentene han ønsker.
- Så han kommer på ballet i morgen? - Jeg tror det.
- Mr Bennet! - Jeg må låne din prikkete musselin!
- Du kan låne mine grønne sko! - De var mine.
- Jeg bøter for deg i en uke. - Jeg piffer opp den nye kysen din.
Jeg gjør det i to uker.
Det er ikke det samme! Det er ikke det samme.
Jeg får ikke puste.
Jeg tror en av tærne mine brakk.
Hvis ikke alle menn er forelsket i deg på slutten av kvelden,
kan ikke jeg bedømme skjønnhet.
- Eller menn. - Det er for lett å bedømme dem.
Alle er ikke så ille.
Kjedelig tullprat i min erfaring.
En dag vil du se noen,
og da må du passe munnen din.
Så snilt at du kommer.
Hvem av de påmalte påfuglene er Mr Bingley?
Han til høyre. Til venstre er søsteren hans.
- Personen som ser undrende ut? - Det er hans gode venn, Mr Darcy.
- Han ser elendig ut, stakkars. - Kanskje, men han er ikke fattig.
Fortell.
10 000 i året, og han eier halve Derbyshire.
Den elendige halvdelen.
Mr Bennet, du må presentere ham for jentene straks.
Smil til Mr Bingley. Smil.
Mary.
Mr Bingley, min eldste datter.
Mrs Bennet, Miss Jane Bennet, Elizabeth og Miss Mary Bennet.
En glede. Jeg har to andre, men de danser allerede.
Det er hyggelig å bli kjent med dere.
Får jeg presentere Mr Darcy fra Pemberley i Derbyshire?
Hvordan liker du deg her i Hertfordshire?
Veldig godt.
Biblioteket på Netherfield er visst et av de beste.
Jeg får skyldfølelse. Jeg er ingen god leser, jeg foretrekker å være ute.
Jeg kan selvsagt lese.
Og jeg sier ikke at man ikke kan lese utendørs.
Jeg skulle gjerne lest mer, men det er alltid så mange andre ting å gjøre.
Ja, det var det jeg mente.
Mor, mor! Du vil aldri i verden tro det vi skal fortelle.
- Si det! - Hun skal bli nonne.
- Regimentet kommer! - Offiserer?
De skal stasjoneres her hele vinteren.
- Offiserer? - Så langt øyet rekker.
Se der. Jane danser med Mr Bingley.
Mr Bennet.
- Danser du, Mr Darcy? - Ikke hvis jeg kan unngå det.
Jeg visste ikke at du kom for å treffe meg. Hva er i veien?
Vi er langt fra Grosvenor Square, er vi ikke, Mr Darcy?
Jeg har aldri sett så mange pene jenter.
Du danset med den eneste pene.
Hun er den vakreste skapningen jeg har sett.
- Men søsteren Elizabeth er pen. - Hun er passabel.
Ikke pen nok til å friste meg. Tilbake til partneren din og nyt smilene.
Du kaster bort tiden med meg.
Vær glad for det, Lizzie. Hvis han likte deg, måtte du ha snakket med ham.
Nettopp.
Jeg ville ikke danset med ham for hele Derbyshire,
og i hvert fall ikke den elendige halvdelen.
Vent!
- Det likte jeg, Miss Lucas. - Så bra du danser, Mr Bingley.
Jeg har aldri likt en dans så godt før.
Min datter Jane er en utmerket danser, hva?
Det er sikkert.
Din venn Miss Lucas er en underholdende ung kvinne.
Ja, jeg forguder henne.
- Det er synd hun ikke er penere. - Mor!
Men Lizzie ville aldri innrømt at hun var ordinær.
Det er min Jane som betraktes som fylkets skjønnhet.
Mor, vær så snill!
Da hun var 15, var en herre så forelsket i henne
at jeg trodde han ville fri.
Men han skrev noen pene vers.
Og det avsluttet saken.
Jeg lurer på hvem som oppdaget at poesi kunne drive bort kjærlighet.
- Jeg trodde poesi nærte kjærlighet. - En fin, sterk kjærlighet.
Men hvis det kun er en svakhet, vil en liten sonett ødelegge den.
Hva anbefaler du for å oppfordre til kjærlighet?
Dans. Selv om ens partner knapt er passabel.
Mr Bingley er alt en ung mann burde være.
- Fornuftig, munter... - Kjekk, hendig rik...
Ekteskapet burde ikke drives av tanken om penger.
Kun dyp kjærlighet kan få meg til å gifte meg.
- Derfor ender jeg som gammel jomfru. - Tror du han liker meg?
Han danset med deg det meste av kvelden, og stirret på deg resten.
Jeg gir deg tillatelse til å like ham. Du har likt mange dummere.
Du liker for mange mennesker generelt.
Hele verden er god i dine øyne.
Ikke vennen hans. Jeg kan ikke tro det han sa om deg.
Mr Darcy?
Jeg kunne tilgitt forfengeligheten hans, hadde han ikke såret min.
Men uansett tviler jeg på om vi snakkes igjen.
- Han danset den tredje med Miss Lucas. - Alle var der.
Stakkars. Synd hun ikke er penere.
Det er en gammel jomfru i emning.
Den fjerde med en Miss King med lav rang,
og den femte igjen med Jane.
Hadde han hatt medlidenhet, hadde han forstuet ankelen.
Slik som du prater,
skulle man tro våre jenter hadde en stor arv i vente.
Når du dør, som kan være veldig snart,
vil de sitte igjen uten verken tak over hodet eller penger.
- Klokken er ti om morgenen. - Brev til Miss Bennet, ma'am.
Fra Netherfield Hall.
Herren være lovet. Vi er reddet!
Raskt, Jane, raskt. Du gledelige dag!
Det er fra Caroline Bingley.
Hun har invitert meg på middag.
- Broren hennes skal spise ute. - Spise ute?
- Kan jeg ta vognen? - La meg se.
- Det er for langt å gå. - Dette er uansvarlig.
Mor, vognen til Jane?
Overhodet ikke. Hun skal ri.
Ri!
Lizzie.
Nå må hun overnatte, som jeg forutså.
Du store, kvinne, ditt talent til å spleise folk
er helt klart okkult.
Men jeg tror ikke, mor, at det var din skyld det regnet.
"Mine venner vil ikke høre snakk om at jeg drar hjem før jeg føler meg bedre.
Utover sår hals, feber og hodepine, er det ikke noe i veien med meg."
Hvis Jane dør, er det en trøst å vite at det var på jakt etter Mr Bingley.
Folk dør ikke av forkjølelse.
Men kanskje hun omkommer av skammen over å ha en slik mor.
Jeg må til Netherfield straks.
Lady Bathurst pusser opp ballsalen sin i fransk stil.
Er ikke det litt upatriotisk?
Miss Elizabeth Bennet.
Du godeste, gikk du hit?
Ja.
- Hvordan går det med søsteren min? - Hun er ovenpå.
Takk.
Så du kjolekanten hennes? Dyppet i søle.
Hun så middelaldersk ut.
Jeg føler meg som en byrde. De er så snille med meg.
Jeg vet ikke hvem som er mest glad for at du er her, mor eller Mr Bingley.
Takk for at dere passer min søster så omhyggelig.
Hun har det bedre her enn hjemme.
Det er en glede.
Det er selvsagt ikke noen glede at hun er syk.
Det er en glede at hun er her når hun er syk.
Grisen blir ikke berømt.
Svart på ryggen, men ikke i familie med den lærde gris i Norwich.
- Den grisen er... - Mr Bennet.
Alt går etter planen. Han er forelsket allerede.
- Hvem da? - Mr Bingley.
Han bryr seg ikke om at hun er pengelens.
Han har mer enn nok til begge.
- Hvordan skal vi treffe dem? - Det er lett!
Vent på meg!
Du mister noe. De henter det. Og så presenteres man.
Offiserer!
- Du skriver uvanlig raskt, Mr Darcy. - Du tar feil. Jeg skriver sakte.
Så mange brev du må ha anledning til å skrive, Mr Darcy.
Forretningsbrev. Jeg ville hatet dem.
Da er det heldig at jobben faller på meg.
Si til søsteren din at jeg lengter etter henne.
- Jeg har alt sagt det. - Jeg tilber henne.
Jeg ble henført av hennes vakre design av et bord.
Kanskje jeg kan få utsette din henførelse.
Jeg har ikke plass til å yte dem rettferdighet.
Dere unge damer er så dyktige.
- Hva mener du? - Dere maler bord, spiller piano
og broderer puter.
Jeg har aldri hørt om ladyen, men folk sier hun er dyktig.
Ordet brukes for ofte.
Jeg kjenner bare et halvt dusin damer som er virkelig dyktige.
Jeg også.
Da må du innebefatte mye i uttrykket.
- Det gjør jeg. - Absolutt.
Hun må ha gode kunnskaper om musikk, synging, tegning, dans
og de moderne språk for å fortjene betegnelsen.
Og en spesiell mine og ganglag.
Og hun må forbedre sitt sinn med mye lesing.
Jeg er ikke overrasket over at du kun kjenner seks dyktige kvinner.
- Rart du kjenner noen. - Er du så streng mot ditt eget kjønn?
Jeg har ikke sett en slik kvinne. Hun ville vært fryktinngytende.
Miss Elizabeth, la oss gå en runde i rommet.
Er det ikke forfriskende etter å ha sittet så lenge i én positur?
Det er vel litt dyktig, antar jeg.
Vil du bli med oss, Mr Darcy?
Dere kan bare ha to motiver, og jeg vil ikke ødelegge noen av dem.
Hva mener han?
Den sikreste måten å skuffe ham på, er å ikke spørre ham om det.
Fortell det, Mr Darcy.
Enten er dere hverandres betrodde
og har saker å diskutere,
ellers er dere bevisste at figurene deres
tar seg best ut mens dere går.
Hvis det første, vil jeg komme i veien for dere.
Hvis det andre, kan jeg beundre dere bedre herfra.
Hvordan kan vi straffe ham for slik tale?
- Vi kan le av ham. - Nei. Mr Darcy kan ikke ertes.
Er du for stolt, Mr Darcy? Og er stolthet en feil eller en dyd?
- Det vet jeg ikke. - Vi prøver å finne en feil i deg.
Jeg finner det vanskelig å tilgi andres dårskaper og mangler,
eller deres overtredelser mot meg.
Min mening er at når noe er borte, er det borte for alltid.
Å, kjære vene. Jeg kan ikke erte deg for det.
Så synd, for jeg elsker å le.
Det går i familien, tror jeg.
En Mrs Bennet, en Miss Bennet, en Miss Bennet og en Miss Bennet, sir.
Skal vi motta alle Benneter i landet?
For et utmerket rom du har, sir.
For et dyrt interiør.
Å, jeg håper du akter å bli her, Mr Bingley.
Ja, jeg synes landsbygda er veldig atspredende. Er du ikke enig, Darcy?
Den er helt adekvat.
Selv om sosieteten er mindre variert enn i byen.
Mindre variert? Overhodet ikke.
Vi spiser med alskens familier.
Sir William Lucas, for eksempel, er en hyggelig mann.
Og mindre innbilsk enn mange andre av hans rang.
Mr Bingley, er det sant at du skal holde ball?
Ball?
Det er en utmerket måte å treffe nye venner på. Du kan invitere militsen.
- Å, hold et ball! - Kitty!
Når søsteren din kommer seg, skal du få sette dato.
Jeg synes et ball er en irrasjonell måte å få et nytt bekjentskap på.
Det er bedre hvis samtale, ikke dans, står sentralt.
Mye mer rasjonelt, men ikke som et ball.
Takk, Mary.
Er det ikke et fint sted?
Intet hus er like fint i hele fylket.
- Mr Darcy. - Miss Bennet.
- Der er hun. - Jeg vet ikke hvordan jeg skal takke.
Du kan komme neste gang du føler deg dårlig.
Takk for ditt stimulerende selskap. Meget lærerikt.
Overhodet ikke. Gleden er på min side.
- Mr Darcy. - Miss Elizabeth.
Og så var det en med lange vipper, som en ku.
Be Mrs Hill bestille en mørbrad, Betsy.
Bare én. Vi er ikke laget av penger.
Jeg håper du har bestilt en god middag i dag.
Jeg har grunn til å tro at vi blir flere enn bare familien.
Han heter Mr Collins, den fryktede fetter.
- Skal han arve? - Alt sammen.
Selv pianostolen min tilhører Mr Collins.
Når?
Han kan kaste oss ut av huset når han vil.
Godset blir arvet av ham og ikke oss stakkars jenter.
Mr Collins, til tjeneste.
For et nydelig rom og utmerkede poteter.
Det er mange år siden jeg har spist en så eksemplarisk grønnsak.
Hvilken kusine skal jeg komplimentere for den geniale maten?
Vi har da kokk.
Utmerket.
Jeg er glad godset gjør folk i stand til å leve så godt.
Jeg er heldig som har lady Catherine de Bourgh som min beskytter.
Dere har vel hørt om henne?
Min lille prestebolig grenser mot hennes gods,
Rosings Park, og hun nedverdiger seg ofte
til å kjøre til min ringe bolig i sin lille faeton med hest.
Har hun familie?
En datter, arvingen til Rosings med utstrakt landeiendom.
Jeg har ofte påpekt for lady Catherine
at datteren virker født til å være hertuginne,
for hun har utsøkt ynde fra elevert rang.
Den slags komplimenter er alltid akseptable for damene,
og jeg gir dem ofte.
Så fint for deg, Mr Collins,
å ha talent til å flattere med slik takt.
Kommer kommentarene ut fra øyeblikkets impuls,
eller er de resultater av tidligere studium?
De oppstår ut fra det som skjer.
Og selv om jeg noen ganger morer meg selv ved å arrangere slike komplimenter,
ønsker jeg alltid å gi dem en så uaffektert mine som mulig.
Ingen ville trodd at dine manerer var innstudert.
Etter middagen vil jeg lese i en time eller to.
Jeg har med meg noen Fordyces Prekner
som snakker veltalende om moralske anliggender.
Kjenner du til Fordyces Prekner, Miss Bennet?
Mrs Bennet, av lady Catherine de Bourgh har jeg blitt skjenket
en stor prestegård.
Jeg har hørt om det.
Det er angivelig mitt håp at jeg snart finner en frue til det.
Og jeg må informere deg om at den eldste Miss Bennet
har fanget min oppmerksomhet.
Å, Mr Collins.
Uheldigvis er det meg pålagt
å hinte om at den eldste Miss Bennet
snart skal forlove seg.
Forlove seg.
Men Miss Lizzie, hennes make i alder og skjønnhet,
ville blitt en utmerket partner.
Er du ikke enig? Mr Collins?
Så absolutt.
Et helt akseptabelt alternativ.
Mr Collins er en mann som får en til å fortvile over hele kjønnet.
Ditt, tror jeg.
Å, Mr Wickham, så perfekt du er.
Han tok opp lommetørklet mitt. Mistet du ditt med vilje?
Mr Wickham er løytnant.
- En fortryllende løytnant. - Hva driver du med?
- Vi så etter bånd. - Hvite, til ballet.
Skal vi se etter bånd sammen?
- God ettermiddag, Mr James. - Miss Lydia, Miss Bennet.
Jeg skal ikke se engang.
Jeg er ikke til å stole på. Jeg har dårlig smak innen bånd.
Bare en selvsikker mann kan innrømme det.
Nei, det er sant.
Og spenner. Jeg er fortapt med spenner.
- Du må være regimentets skam. - Alle ler nok av deg.
Hva gjør dine overordnede med deg?
lgnorerer meg. Jeg har nesten ingen viktighet, så det er lett gjort.
- Lizzie, lån meg penger. - Du skylder meg en formue.
- La meg. - Nei, Mr Wickham, vær så snill...
Jeg insisterer.
- Stakkars franskmenn. - Ja.
- Se, Mr Bingley. - Mr Bingley!
Jeg var på vei hjem til dere.
Hva synes du om båndene mine til ballet ditt?
- Vakre. - Se, hun blomstrer.
Å, Lydia.
lnviter Mr Wickham. Han gir sitt yrke godt ry.
Du kan ikke invitere folk på andre folks ball.
Selvsagt må du komme, Mr Wickham.
Unnskyld meg, damer, og nyt dagen.
Skal du gå på Netherfield-ballet, Mr Wickham?
Kanskje. Hvor lenge har Mr Darcy vært gjest der?
I rundt en måned.
Tilgi meg, men kjenner du Mr Darcy?
Ja, jeg har kjent hans familie siden fødselen.
Du er vel overrasket over vår kjølige hilsen i ettermiddag.
Jeg håper ikke planene dine i Meryton vil påvirkes
- av ditt forhold til ham. - Jeg lar meg ikke drive bort.
Ønsker han ikke å se meg, må han gå, ikke jeg.
Hvorfor misbilliger du Mr Darcy?
Faren min drev godset hans.
Darcy og jeg vokste opp sammen.
Faren hans behandlet meg som en sønn, elsket meg som en sønn.
Vi var begge med ham da han døde.
Med sitt siste åndedrett
testamenterte faren hans meg presteboligen på godset.
Han visste jeg ville inn i kirken.
Men Darcy ignorerte ønsket hans og ga det til en annen mann.
- Hvorfor? - Sjalusi.
Faren hans...
Han elsket meg høyest, og Darcy tålte det ikke.
- Så slemt. - Så nå er jeg en stakkars fotsoldat.
For lavt på strå til å bli lagt merke til.
- Pust inn! - Jeg kan ikke. Det verker.
Betsy.
Betsy!
- Det er en misforståelse. - Tenker du aldri ille om noen?
Hvordan kunne Mr Darcy gjøre noe slikt?
Jeg skal oppdage sannheten fra Mr Bingley i kveld.
La Mr Darcy motsi det selv.
Før han gjør det, vil jeg helst ikke treffe ham.
Stakkars, uheldige Mr Wickham.
Wickham er dobbelt så mye mann som Darcy.
Og la oss håpe han er en mer villig danser.
Der er de, se.
- Å, ja. - Billy.
Jane Martin er her.
Det er en stor glede å se deg igjen.
- Mrs Bennet. - Miss Bingley.
Hyggelig.
Jeg er glad du er her.
Jeg også.
Hvordan går det? Miss Elizabeth? Ser du etter noen?
Nei, overhodet ikke, jeg bare beundret prakten.
- Den tar pusten fra en, Mr Bingley. - Bra.
Du kunne utvekslet noen få høfligheter med Mr Bingley.
Jeg har ikke møtt en høfligere gentleman i all min tid.
Så du hvordan han dyrker henne?
Kjære Jane, gjør alltid det beste for familien.
- Charlotte! - Lizzie!
- Har du sett Mr Wickham? - Nei. Kanskje han er her.
Lizzie, Mr Wickham er ikke her. Han har visst blitt oppholdt.
Oppholdt hvor? Han må være her.
- Der er du. - Mr Collins.
Kanskje du kan gjøre meg den ære, Miss Elizabeth.
Å, jeg trodde ikke du danset, Mr Collins.
Jeg tror ikke det er uforenlig med å være prest.
Flere mennesker, inkludert ladyen, har komplimentert meg
for hvor lett jeg er på tå.
Din Mr Wickham har visst blitt kalt til byen i et ærend.
Dansing betyr ikke mye for meg, men...
...det gir en muligheten til å gi...
- ...sin partner oppmerksomhet... - lnformanten min forteller om...
...han kanskje ikke ville gitt hvis det ikke var for...
...nærværet til en viss gentleman.
Det er mitt hovedformål.
En gentleman som ikke rettferdiggjør ordet.
Det er min intensjon, om jeg får si det,
å holde meg i nærheten av deg hele kvelden.
Kan jeg få neste dans, Miss Elizabeth?
Det kan du.
- Sa jeg ja til å danse med Mr Darcy? - Jeg tror du synes han er inntagende.
Det ville vært upassende, siden jeg har sverget å forakte ham i evigheten.
- Jeg elsker denne dansen. - Ja, den er veldig kvikk.
Det er din tur til å si noe, Mr Darcy.
Jeg snakket om dansen.
Nå burde du kommentere rommets størrelse eller antallet par.
Jeg adlyder gjerne. Hva vil du helst høre?
Det svaret holder for øyeblikket.
Kanskje jeg kan bemerke
at private ball er mye hyggeligere enn offentlige.
Nå kan vi forholde oss tause.
Snakker du alltid når du danser?
Nei, jeg foretrekker å være usosial og fåmælt.
Da blir det så mye hyggeligere, synes du ikke?
Går du og søstrene dine ofte til Meryton?
Ja, vi går ofte til Meryton.
Det er en fin mulighet til å treffe nye mennesker.
Da du traff oss, hadde vi nettopp skaffet et nytt bekjentskap.
Mr Wickhams har så gode manerer at han er sikret nye venner.
Det er mindre sikkert om han klarer å holde på dem.
Han har vært uheldig nok til å miste ditt vennskap. Ugjenkallelig?
- Ja. Hvorfor spør du om det? - For å forstå din karakter.
- Hva har du oppdaget? - Fint lite.
Jeg hører så ulike ting om deg at det forundrer meg umåtelig.
Jeg håper å gi deg mer klarhet i fremtiden.
- Er det Mr Darcy fra Pemberley? - Jeg tror det.
Jeg må presentere meg for ham.
Han er nevøen til min beskytter, lady Catherine.
Han vil anse det som uhøflig.
Mr Darcy.
Mr Darcy. God kveld...
Så interessante slektninger du har.
Mary, skatt, du har frydet oss lenge nok.
La de andre unge damene få prøve.
...siden jeg var barn, så døde hun.
Jeg har en vakker grå.
Selvsagt er Caroline en bedre rytter enn meg, selvsagt.
Å, ja. Vi forventer et gunstig ekteskap.
Og når Jane gifter seg storslått, må hun gi søstrene sine et løft.
Min familie ser hvem som kan latterliggjøre seg mest.
- Bingley har ikke merket det. - Nei.
- Jeg tror han liker henne. - Men liker hun ham?
Få av oss er så sikre at vi forelsker oss uten sikker oppmuntring.
Bingley liker henne enormt,
men gjør kanskje mer hvis hun hjelper ham videre.
Hun er sjenert. Merker han ikke at hun liker ham, er han en tåpe.
Alle er tåper i kjærlighet.
Han kjenner ikke karakteren hennes som oss.
Hun burde forte seg og kuppe ham.
Det er nok av tid til at vi kan bli kjent med ham siden.
Jeg føler at noen vil komme med en grisunge
og få oss til å jage den.
- Å, kjære! - Jeg beklager, sir.
Jeg er veldig lei meg. Tilgi meg.
Emily, vær så snill!
Mary, kjære Mary.
- Jeg har øvet hele uken. - Jeg vet det, skatt.
Jeg hater ball.
Mr Bennet, våkne.
Å, jeg har aldri hatt det så gøy før!
Charles, det kan du ikke mene.
Jeg tror det blir bryllup her om under tre måneder, Mr Bennet.
Mr Bennet!
Mary, vær så snill.
Takk, Mr Hill.
Mrs Bennet, jeg håpet, hvis det ikke er et problem,
at jeg kan anmode om en privat audiens med Miss Elizabeth.
Å, ja visst, Lizzie gir deg gjerne det.
Ut, alle sammen. Mr Collins vil ha en privat audiens med søsteren deres.
Mr Collins kan ikke ha noe å si meg som ikke alle kan høre.
Jeg vil at dere skal være her. Alle andre i stuen.
- Mr Bennet. - Men...
Nå.
- Jane. Jane, ikke... Jane! - Jane.
Far, bli.
Kjære Miss Elizabeth.
Du kan ikke ha tatt feil av min oppmerksomhet.
Så snart jeg kom i huset,
bestemte jeg at du var en følgesvenn i livet mitt.
Men før jeg overmannes av følelser,
kan jeg kanskje angi mine grunner for å ekte deg.
Det er en prest sin plikt
å sette et eksempel med ekteskap i sitt prestegjeld.
Videre er jeg sikker på at det gjør min lykke fullkommen.
Og videre er det under press
fra min høyaktede beskytter, lady Catherine,
at jeg velger en kone.
Min hensikt med å komme til Longbourn var å velge ut en
av Mr Bennets døtre,
siden jeg skal arve godset,
og en slik allianse vil sikkert...
...passe alle.
Og nå gjenstår det bare for meg i animert språk å forsikre deg deg om
- hvor sterke følelsene mine er. - Mr Collins!
Og ingen bebreidelse angående velstand
- vil ytres fra meg etter vi er gift. - Du glemmer at jeg ikke har svart.
Lady Catherine vil bifalle det når jeg snakker med henne,
din beskjedenhet, husholdning og andre gode egenskaper.
Sir, jeg er beæret over frieriet, men er lei jeg må avslå.
Jeg vet damer ikke ønsker å virke for ivrige...
Mr Collins, jeg mener det. Du kan ikke gjøre meg lykkelig.
Jeg er den siste kvinnen i verden som kan gjøre deg lykkelig.
Jeg smigrer meg selv og sier at ditt avslag kun er grunnet takt.
Og til tross for at mange er tiltrukket av deg,
er det ikke sikkert at et annet tilbud om ekteskap vil komme til deg.
Jeg konkluderer at du vil øke min kjærlighet ved spenning,
slik elegante kvinner ofte opererer.
Jeg er ikke den typen kvinne som plager en respektabel mann.
Vennligst forstå at jeg ikke kan si ja.
Egenrådige, dumme barn.
Ikke vær redd, Mr Collins. Dette skal vi ordne opp i straks.
Lizzie. Lizzie!
Mr Bennet, vi er i opprør!
Du må komme og be Lizzie gifte seg med Mr Collins.
Mr Collins har fridd til Lizzie,
men hun sa nei, og nå er faren
at Mr Collins ikke vil ha Lizzie.
- Hva skal jeg gjøre? - Kom og snakk med henne.
Nå!
Si at du insisterer på at de gifter seg.
Far, vær så snill.
Du får dette huset og redder søstrene dine fra armod.
- Jeg kan ikke gifte meg. - Si at du har ombestemt deg.
- Tenk på familien din. - Du kan ikke tvinge meg.
Mr Bennet, si noe.
Moren din insisterer på at du gifter deg med Mr Collins.
Ja, ellers vil jeg ikke se henne igjen.
Fra i dag må du være en fremmed for en av dine foreldre.
Hvem skal underholde deg når din far er død?
Moren din vil aldri se deg igjen hvis du ikke ekter Mr Collins,
og jeg vil aldri se deg igjen hvis du gjør det.
Takk, far.
Utakknemlige barn! Jeg skal aldri snakke med deg igjen.
Ikke at jeg får store gleden av å snakke.
Folk som plages av nerver som meg,
får ikke glede av å snakke med noen.
Jane!
Hva er i veien? Jane?
Jeg skjønner ikke hva som fører ham fra Netherfield.
Hvorfor vet han ikke når han kommer igjen?
Les det.
"Mr Darcy er utålmodig etter å se søsteren sin, og vi likedan.
Jeg tror ikke Georgiana Darcy har sin like i skjønnhet,
eleganse og dyktighet. Jeg håper å kalle henne søster fra nå."
Er ikke det klart nok?
Caroline ser broren sin forelsket i deg
og har tatt ham av sted for å overbevise ham om noe annet.
Men jeg vet at hun ikke med vilje vil lure noen.
- Han elsker meg nok ikke. - Han elsker deg. Ikke gi opp.
Reis til tante og onkel i London,
la det bli kjent at du er der, og han kommer til deg.
Hils til søsteren min og ikke vær en byrde.
Stakkars Jane.
Men en jente liker problemer i kjærlighet nå og da.
Det gir henne noe å tenke på
og en utmerkelse blant hennes venner.
- Det vil nok muntre henne opp, far. - Nå er det din tur, Lizzie.
Du har avvist Collins.
Du er fri til å reise for å bli avvist selv.
Hva med Mr Wickham?
Han er en hyggelig kar som får jobben gjort bra.
- Far... - Og du har en kjærlig mor
som ville gjort det beste ut av det.
- Charlotte! - Min kjære Lizzie.
Jeg har kommet med nyheter. Mr Collins og jeg er... forlovet.
- Forlovet? - Ja.
- For å gifte dere? - Hva slags annen forlovelse finnes?
Herregud, Lizzie, ikke se sånn på meg.
Jeg blir like lykkelig med ham som noen annen.
- Men han er latterlig. - Å, hysj.
Alle har ikke råd til å være romantiske.
Jeg har blitt tilbudt et komfortabelt hjem og beskyttelse.
Det er mye å være takknemlig for.
Jeg er 27 år gammel. Jeg har verken penger eller utsikter.
Jeg er allerede en byrde for mine foreldre.
Og jeg er redd.
Så ikke bedøm meg, Lizzie. Ikke våg.
Kjære Charlotte. Takk for brevet ditt.
Jeg er glad du liker huset, møblene og veiene
og at lady Catherines oppførsel er vennlig og imøtekommende.
Med din avreise, Janes til London
og militsens reise nordpå med den fargerike Mr Wickham,
må jeg tilstå at i mine øyne har det vært grått her.
Og tjenesten du ber om er ingen tjeneste.
Jeg besøker deg gjerne så snart du har anledning.
Velkommen til vår ringe bolig.
Min kone oppmuntrer meg til å tilbringe tid i hagen for helsens skyld.
Jeg tror gjesten vår er trett etter reisen.
Jeg planlegger forbedringer. Jeg planlegger en ny sti.
Jeg smigrer meg selv ved å si at alle unge damer ville vært glade
for å være husfrue i et slikt hus.
Vi blir ikke forstyrret her.
Denne salongen er kun til mitt bruk.
Å, Lizzie, det er en glede å styre mitt eget hjem.
- Charlotte, kom her! - Hva har skjedd?
Har grisen unnsluppet igjen? Å, det er lady Catherine.
Kom og se, Lizzie.
Supre nyheter.
Vi mottok en invitasjon til Rosings fra lady Catherine.
Så vidunderlig!
Ikke vær engstelig for drakten din.
Bare ta på det beste du har med.
Lady Catherine har aldri hatt noe imot de ydmyke.
Et av de mest utrolige syn i Europa, ikke sant?
Bare vinduene koster mer enn 20 000 pund.
Kom nå.
Jeg tror vi skal spille kort litt senere.
Lady.
Miss de Bourgh.
- Så du er Elizabeth Bennet? - Det er jeg, lady.
Dette er min datter.
- Hyggelig at du ber oss på middag. - Teppet koster mer enn 300 pund.
Mr Darcy.
Hva gjør du her?
Mr Darcy, jeg ante ikke at vi fikk den ære.
- Miss Elizabeth, jeg er gjest her. - Kjenner du min nevø?
Jeg hadde den glede å treffe din nevø i Hertfordshire.
Oberst Fitzwilliam. God dag.
Mr Collins, du kan ikke sitte ved siden av din kone. Bort der.
Harvey, kan du gi meg fisken...
Jeg regner med at familien din er friske, Miss Elizabeth?
Det er de, takk.
Min eldste søster er i London. Kanskje du så henne der.
Jeg har ikke vært så heldig...
Spiller du pianoforte, Miss Bennet?
- Kun litt, ma'am, og dårlig. - Tegner du?
Nei, overhodet ikke.
Tegner søstrene dine?
Ingen av dem.
Det er veldig rart.
Dere fikk vel aldri sjansen.
Moren deres skulle tatt dere til byen så dere kunne lært av mesterne.
Moren min ville gjort det, men faren min hater byen.
- Har guvernanten deres dratt? - Vi har aldri hatt guvernante.
Ingen guvernante? Fem døtre oppdratt uten guvernante?
Jeg har ikke hørt på maken. Moren deres må ha vært slave av deres utdannelse.
Overhodet ikke, lady Catherine.
Har dine yngre søstre debutert i sosieteten?
- Ja, ma'am, alle sammen. - Alle?
Alle fem ute på en gang? Det er veldig rart.
De yngre ute før de eldre gifter seg?
Dine yngste søstre må være veldig unge.
Ja, den yngste har ikke fylt 16.
Men det ville vært hardt for de yngre
å ikke få fornøyelser fordi de eldre fremdeles er ugifte.
Det oppmuntrer ikke til søsterlig omtanke.
Du har en bastant mening til å være så ung.
Hvor gammel er du?
Med tre yngre søstre, kan du ikke vente at jeg innrømmer det.
Miss Bennet, kom og spill for oss.
- Nei, jeg ber deg. - Musikk er min fryd.
Det er faktisk få mennesker i England
som har en sannere nytelse av musikk enn meg.
Eller bedre naturlig smak.
Hvis jeg hadde lært, ville jeg vært veldig kyndig.
Anne også, hvis helsen hennes tillot det.
Jeg plages ikke av falsk beskjedenhet, så når jeg sier jeg spiller dårlig...
Lizzie, ladyen krever det.
Hvordan går det med Georgiana, Darcy?
- Hun spiller bra. - Jeg håper hun øver.
Ingen ypperlighet vil oppnås uten konstant øving.
Jeg har sagt det til Mrs Collins.
Selv om du ikke har instrument, kan du komme til Rosings
og spille pianoforte i husholderskens rom.
Du er ikke i veien for noen i den delen av huset.
Du akter å skremme meg ved å høre meg.
Men jeg blir ikke skremt, selv om søsteren din spiller så bra.
Jeg vet jeg ikke kan skremme deg selv om jeg skulle ønske det.
Hvordan var min gamle venn i Hertfordshire?
Vil du virkelig vite det?
Forbered deg på noe fryktelig.
Første gangen jeg traff ham, danset han ikke med noen,
selv om det var få gentlemen
og det var mang en dame uten partner.
- Jeg kjente kun min egen krets. - Ingen kan introduseres på et ball.
Fitzwilliam, jeg trenger deg.
Jeg har ikke talentet
til å tale lett med folk jeg aldri har truffet før.
Kanskje du skal ta din tantes råd og øve.
Kjære Jane...
Mr Darcy.
Vennligst sett deg.
Mr og Mrs Collins har dratt til landsbyen.
Dette er et sjarmerende hus.
Jeg tror tanten min gjorde mye med det da Mr Collins ankom.
Jeg tror det.
Hun kunne aldri ha skjenket sin snillhet til en mer takknemlig undersått.
- Skal jeg be om te? - Nei takk.
God dag, Miss Elizabeth, det har vært en glede.
Hva har du gjort med stakkars Mr Darcy?
Jeg aner ikke.
Enhver hjerne må ha noen å konsultere
for å få trøst i nøden.
Det er mange ting som andre kan ha og vi ikke kan skaffe.
Jeg tenker på ting
som bare kan skaffes gjennom samleie...
Tilgi meg, gjennom samvær i vennskap eller høflighet.
I slik anledning kommer den stolte mann ikke og møter deg med hjertelighet,
men med mistanken til en som sonderer en fiende...
- Hvor lenge skal du bli? - Så lenge Darcy ønsker.
- Jeg er til hans disposisjon. - Alle er visst det.
Rart at han ikke gifter seg og sikrer en varig bekvemmelighet av den typen.
- Hun blir en heldig kvinne. - Ja vel?
Darcy er en lojal følgesvenn.
Han reddet nylig en av sine venner.
Hva skjedde?
Han reddet ham fra et uklokt ekteskap.
Hvem er mannen?
Hans nærmeste venn, Charles Bingley.
Ga Mr Darcy en grunn for innblandingen?
Det var visst sterke innvendinger mot damen.
Hva slags innvendinger? Hennes mangel på formue?
Jeg tror det var familien hennes som var upassende.
- Så han skilte dem? - Jeg antar det. Jeg vet ikke mer.
Miss Elizabeth.
Jeg har kjempet forgjeves og klarer ikke mer.
Disse månedene har vært en plage. Jeg kom til Rosings for å treffe deg.
Jeg har kjempet mot min fornuft, min families forventninger
din lave stilling, min rang.
Jeg skal sette det til side og be deg ende min lidelse.
- Jeg skjønner ikke. - Jeg elsker deg.
Meget iherdig.
Vær så snill å gjøre meg den ære å si ja til mitt frieri.
Sir, jeg skjønner du har gjennomgått en kamp,
og jeg er lei for å ha forårsaket deg smerte.
Det var ikke bevisst.
- Er dette ditt svar? - Ja, sir.
- Ler du av meg? - Nei.
Avviser du meg?
De følelsene som hindret aktelsen av meg hjelper deg nok over det.
Får jeg spørre hvorfor jeg blir avvist med så lite høflighet?
Kan jeg spørre hvorfor du sa du likte meg mot ditt bedre vitende?
Hvis jeg var uhøflig, er det en unnskyldning.
- Men du vet jeg har andre grunner. - Hvilke da?
Tror du noe frister meg til å ta hånden til en mann som har ødelagt
min elskedes søsters lykke?
Nekter du for at du skilte et ungt par som elsket hverandre
ved å la din venn fordømme for lunefullhet
og min søster for spott for skuffede håp,
så de begge lider fryktelig?
- Jeg benekter det ikke. - Hvordan kunne du?
Jeg trodde søsteren din var likeglad med ham.
Jeg skjønte at hans engasjement var dypere enn hennes.
Hun er sjenert!
Bingley ble overbevist om at hun ikke følte det sterkt.
- Du sa det. - Til hans eget beste.
Min søster viser knapt sine sanne følelser overfor meg.
Hans formue hadde vel noe å si?
Jeg vil ikke vanære din søster. Det ble antydet...
Hva da?
Det var klart at et fordelaktig ekteskap...
- Ga min søster det inntrykket? - Nei!
- Nei. Men familien din... - Våre manglende forbindelser?
- Nei, det var mer enn det. - Hvordan, sir?
Den manglende anstendigheten utvist av din mor, yngre søstre og far.
Tilgi meg. Jeg må ekskludere deg og søsteren din fra dette.
Og hva med Mr Wickham?
Mr Wickham?
Hva slags unnskyldning har du for din oppførsel?
- Du er veldig interessert. - Han snakket om sitt elende.
- Å, det har vært stort. - Du ødela sjansene hans,
men behandler ham med sarkasme.
Er dette din mening om meg?
Takk. Kanskje de handlingene kunne blitt oversett
hadde ikke din stolthet blitt skadd grunnet mine skrupler i vårt forhold.
Skal jeg glede meg over din lavere rang?
Og det er ordene til en gentleman.
Din arroganse og innbilskhet, din ringeakt overfor andres følelser
fikk meg til å skjønne at du var den siste mannen i verden jeg kunne ekte.
Tilgi meg, madam, for at jeg tok så mye av din tid.
Jeg kom for å levere dette.
Jeg skal ikke gjenta de meningene du syntes var så kvalme.
Men jeg vil snakke om de to krenkelsene du har uttalt.
Min far elsket Mr Wickham som en sønn.
Han etterlot ham et sjenerøst levebrød. Men da min far døde,
erklærte Mr Wickham at han ikke aktet å ta imot ordre.
Han forlangte verdien til levebrødet, som han gamblet bort på uker.
Han skrev så og forlangte flere penger, noe jeg nektet å gi.
Etter det brøt han all kontakt.
Han kom for å treffe oss, da han erklærte kjærlighet for søsteren min,
som han prøve å overtale til å rømme med seg.
Hun skal arve 30 000 pund.
Da jeg gjorde det klart at han aldri ville få arven, forsvant han.
Jeg skal ikke skjule Georgianas fortvilelse.
Hun var 15 år gammel.
Når det gjelder din søster og Mr Bingley,
selv om mine motiver kanskje virker mangelfulle,
var de for å hjelpe en venn.
Lizzie.
Går det bra?
Jeg vet knapt.
Lizzie. Så heldig at du har ankommet.
Din tante og onkel er her for å levere Jane fra London.
- Hvordan går det med Jane? - Hun er i stuen.
Jeg er over ham. Hvis han gikk forbi meg på gaten, ville jeg ikke merket det.
London er så atspredende. Det er sant.
Det er så mye å gjøre.
Har du nyheter fra Kent?
Nei.
I det minste ikke noe underholdende.
Lizzie, si det til mor!
Slutt med oppstyret.
- Hvorfor spurte hun ikke meg også? - Fordi jeg er bedre selskap.
- Hva er i veien? - Jeg har like stor rett.
La oss alle dra.
Lydia har blitt invitert til Brighton med Forster-familien.
Svømming i sjøen passer bra.
Jeg skal spise med offiserene hver kveld.
Far, ikke la henne dra.
Lydia vil aldri bli rolig før hun har eksponert seg et offentlig sted.
Og vi kan aldri vente at hun gjør det med så liten ubeleilighet.
Hvis du ikke sjekker henne,
blir hun uthengt som den tåpelige flørten som latterliggjorde familien.
Og Kitty følger som alltid etter.
Lizzie, vi får ikke fred før hun drar.
Er det det eneste du bryr deg om?
Oberst Forster er en fornuftig mann.
Han holder henne unna den verste ugagnen.
Og hun er for fattig til å bli et bytte.
Det er farlig.
Offiserer finner nok sikkert andre kvinner som er verdt det.
La oss håpe at oppholdet henne i Brighton
vil lære henne om hennes egen ubetydelighet.
Hun kan jo ikke bli verre.
Da måtte vi i tilfelle låse henne inne resten av livet.
Lizzie, du får gjerne slå følge med oss.
Peak District er ikke Brighton.
Det er få offiserer, og det kan kanskje påvirke beslutningen din.
Bli med oss til Peak District, Lizzie, og få noe frisk luft.
Naturens storslåtthet. Hva er menn sammenlignet med fjell?
Menn er enten arrogante eller dumme.
Er de tiltalende, har de ikke sin egen vilje.
Pass deg, skatt. Det lyder bittert.
Jeg så Mr Darcy på Rosings.
Hvorfor sa du ikke det?
Nevnte han Mr Bingley?
Nei.
Nei, det gjorde han ikke.
Å, hva er vel menn sammenlignet med fjell?
Eller vogner som virker?
Hvor er vi?
Jeg tror vi er like ved Pemberley.
- Er Mr Darcy hjemme? - Det er mannen.
Bra utstyrt innsjø. Jeg vil gjerne se den.
La oss droppe det.
Han er så...
Jeg vil helst ikke, han er så... så...
- Så hva? - Så rik.
Du milde, Lizzie, for en snobb du er!
Du har innvendinger mot Mr Darcy fordi han er rik. Han kan ikke noe for det.
Han er der ikke uansett. Disse store mennene er aldri hjemme.
Kom igjen.
- Er herren din hjemme? - Ikke så ofte som ønskelig.
Han elsker dette stedet.
Hvis han gifter seg, ser du mer til ham.
Han er veldig lik sin far.
Da min mann var syk, kunne ikke Mr Darcy få gjort nok.
Han organiserte tjenerne for meg.
Det er han, Mr Darcy.
Et pent ansikt.
Lizzie, er det en likhet?
Kjenner denne unge damen Mr Darcy?
Bare litt.
Synes du ikke han er en kjekk mann?
Jo.
Jo, det må jeg si han er.
Dette er søsteren hans, Miss Georgiana.
Hun synger og spiller dagen lang.
Er hun hjemme?
Miss Elizabeth.
- Jeg trodde du var i London. - Nei.
Nei, det er jeg ikke.
Nei.
- Vi kunne ikke kommet... - Jeg kom tilbake en dag tidligere...
Jeg er med tanten og onkelen min.
Har dere en fin tur?
Veldig fin.
- I morgen skal vi til Matlock. - I morgen?
- Bor dere i Lambton? - Ja, på Rose and Crown.
Ja.
Jeg beklager for å trenge meg på.
De sa huset var åpent for besøkende. Jeg ante ikke.
- Får jeg følge deg til landsbyen? - Nei.
- Jeg er glad i å gå. - Ja.
Ja, jeg vet det.
Farvel, Mr Darcy.
Denne veien, sir.
Er du sikker på at du ikke vil sitte med oss?
Vi traff nettopp Mr Darcy. Du sa ikke at du så ham.
Han ba oss spise med ham i morgen. Var han ikke høflig?
- Veldig høflig. - Ikke som du sa overhodet.
Spise med ham?
Det er noe behagelig ved munnen hans når han snakker.
Er det greit å utsette reisen en dag til?
Han vil spesielt at du skal treffe søsteren hans.
Søsteren hans.
Miss Elizabeth!
Min søster, Miss Georgiana.
Broren min har fortalt så mye om deg
- at jeg føler vi er venner allerede. - Takk.
- For en fin pianoforte. - Broren min ga meg den.
- Det burde han ikke. - Jeg burde.
- I orden. - Er hun ikke lett å overtale?
En gang måtte han høre meg spille.
- Han sier du spiller ganske pent. - Da lurer han seg selv.
- Jeg sa "ganske pent". - "Ganske pent" er ikke "veldig pent".
Jeg er fornøyd.
- Mr Gardiner, liker du å fiske? - Veldig.
Vil du bli med meg til innsjøen i ettermiddag?
Beboerne der har fått være i fred lenge nok.
- Med glede. - Spiller du duetter, Miss Elizabeth?
- Bare under tvang. - Bror, tving henne.
Utmerket fiske, godt selskap. Litt av en kar.
Takk skal du ha, Mr Darcy.
Et brev til deg, madam.
Det er fra Jane.
Det er fryktelige nyheter.
Lydia har rømt...
...med Mr Wickham.
De har dratt gud vet hvor.
Hun har verken penger eller kontakter. Jeg frykter hun er fortapt.
Dette er min skyld.
Jeg burde blottstilt Wickham da jeg kunne.
Nei, dette er min skyld.
Jeg kunne ha motvirket dette hvis jeg var åpen med søstrene mine.
Har noe blitt gjort for å hente henne?
Min far har dratt til London, men jeg vet intet kan gjøres.
Vi har ikke noe håp.
Hvis jeg kunne, ville jeg hjulpet.
Sir, jeg tror det er for sent.
Dette er meget alvorlig. Jeg forlater deg. Farvel.
Jeg er redd vi må dra straks.
Jeg blir med Mr Bennet og finner Lydia før hun ødelegger familien.
Hvorfor slapp Forster-familien henne av syne?
Jeg sa alltid at de ikke var skikket til å passe henne.
- Og nå er hun ødelagt. - Alle er det.
Hvem vil ta dere nå med en fallen søster?
Stakkars Mr Bennet må nå kjempe mot den forræderiske Wickham
og så bli drept.
Han har ikke funnet ham ennå, mor.
Mr Collins kaster oss ut før han er kald.
Ikke vær redd. Onkel er i London for å bistå i jakten.
Lydia må vite hva dette gjør med nervene mine.
Slik en banking og spasmer!
Lydia, min datter!
Hvordan kunne hun gjøre noe slikt mot sin stakkars mor?
- Du kan ikke det! - Ikke vær en baby.
- Kitty, gi meg det. - Hvem er det til?
Det er adressert til far.
Det er onkels håndskrift.
Far, det er et brev.
- La meg få pusten. - Det er onkels håndskrift.
- Han har funnet dem. - Er de gift?
- Jeg skjønner ikke skriften. - Gi meg det.
Er de gift?
De blir det hvis far gir henne 100 pund i året. Det er hans betingelse.
- Sier du ja til dette? - Selvsagt.
Gudene vet hvor mye onkel må ha lagt ut til den jammerlige mannen.
Hva mener du?
Ingen mann ville ektet Lydia
med så lite som 100 pund i året.
Onkelen deres må ha vært sjenerøs.
Tror du det er en stor sum?
Wickham er et fjols hvis han sier ja til mindre enn 10 000 pund.
- Du godeste! - Far!
Lydia gift som 15-åring!
Ring bjellen, Kitty.
Jeg må kle meg og si det til lady Lucas. Gleder meg til å se fjeset hennes.
Si til tjenerne at de får en bolle punsj.
- Vi burde takke onkel. - Han burde hjelpe.
Han er mye rikere enn oss og har ikke barn. Datter som er gift!
Er det alt du kan tenke på?
Når du har fem døtre, hva annet kan du tenke på?
Da vil du kanskje forstå.
Du vet ikke hvordan han er.
- Lydia! - Å, mor!
Vi passerte Sarah Sims i vognen hennes.
Jeg tok av meg hansken så hun kunne se ringen.
Så bukket jeg og smilte som...
Hun var nok ikke halvparten så strålende som deg, skatt.
Dere må dra til Brighton.
Det er stedet å møte ektemenn. Jeg håper dere har min flaks.
Lydia.
Jeg ville høre hver detalj, Lydia.
Jeg er vervet til et regiment i Nord-England.
Glad for å høre det.
Ved Newcastle. Vi drar dit i neste uke.
- Kan jeg komme på besøk? - Det er utelukket.
Mandag morgen kom, og jeg var forfjamset.
Jeg vil ikke høre det.
Der var tanten min og prekte som om det var en preken.
- Hun var gyselig. - Skjønner du ikke hvorfor?
Jeg hørte ikke et ord, for jeg tenkte på min kjære Wickham.
Jeg undret om han ville gifte seg i uniformen sin.
Nord-England har et vakkert landskap.
Så jeg lurte: Hvem skal bli forloveren hvis han ikke kommer tilbake?
Flaks at han gjorde det, ellers måtte jeg spurt Mr Darcy.
- Mr Darcy! - Jeg glemte det!
- Jeg skulle ikke sagt noe. - Var Mr Darcy i bryllupet deres?
Det var han som oppdaget oss.
Han betalte for bryllupet, Wickhams andel og alt.
Men han ba meg ikke si noe.
- Mr Darcy? - Slutt, Lizzie.
Mr Darcy er ikke halvparten så ille som deg noen ganger.
Kitty, har du sett ringen min?
Skriv ofte, skatt.
Gifte kvinner har aldri mye tid til å skrive.
Jeg tror ikke du vil.
Da jeg giftet meg med faren din, var det ikke nok timer i døgnet.
Søstrene mine kan skrive, for de har ikke noe annet å gjøre.
Det er intet som er verre enn å ta farvel med sine barn.
Det er så bedrøvelig uten dem.
- Farvel. - Farvel, Lydia. Farvel, Mr Wickham.
Ha det, Kitty. Ha det, far.
Jeg skjønner ikke hva faren din gjør med alt det blekket.
Mrs Bennet.
Hørte du nyhetene, madam? Mr Bingley kommer til Netherfield.
Mrs Nichols bestiller et svinelår. Hun venter ham i morgen.
I morgen?
Ikke at jeg bryr meg. Mr Bingley betyr ikke noe for oss.
Jeg vil ikke se ham igjen.
Vi skal ikke nevne det. Er det sikkert at han kommer?
Ja, madam. Jeg tror han er alene. Søsteren er igjen i byen.
Jeg aner ikke hvorfor han tror vi er interessert. Kom, jenter.
Vi må gå hjem straks og si det til Mr Bennet.
Den uforskammede mannen. Lurer på hvordan han våger å vise fjeset sitt.
Det er i orden, Lizzie.
Jeg er glad han er alene, for da ser vi mindre til ham.
Ikke at jeg er redd for meg selv. Men jeg liker ikke kommentarene.
Beklager.
Han er her. Han er her. Han er på døren.
- Mr Bingley! - Mr Bingley?
Du godeste! Alle oppfører seg naturlig.
Uansett hva dere gjør, ikke virk hovne.
Det er noen med ham. Mr Ett-eller-annet, den pompøse.
Mr Darcy? For en frekkhet. Hvorfor kommer han hit?
Stille, Jane. Mary, legg den bort. Finn noe nyttig å gjøre.
Gud, jeg får slag, det er sikkert.
Kitty.
- Vi kan ikke ha dette her. - Mary, båndene, båndene.
Mary, sett deg ned. Mary!
Mr Darcy og Mr Bingley, ma'am.
Så hyggelig å se deg, Mr Bingley.
Det er noen forandringer siden sist.
Miss Lucas er gift og etablert. Også en av mine døtre.
Du har nok sett det i avisene,
selv om det ikke sto som det burde.
Veldig kort. Ikke noe om familien hennes.
Ja, jeg hørte om det. Jeg gratulerer.
Men det er hardt å være borte fra Lydia.
Mr Wickham har blitt overført til Newcastle, hvor det enn er.
Skal du bli på landet lenge?
Bare noen få uker i jaktsesongen.
Når du har drept dine egne fugler,
kan du gjerne komme hit og skyte så mange du vil.
Mr Bennet sparer gjerne de beste kullene til deg.
Utmerket.
- Har du det bra, Mr Darcy? - Bra, takk.
Jeg håper været holder seg.
- Jeg drar til byen i morgen. - Så snart?
Jane ser bra ut, ikke sant?
Det er sikkert.
Vi får komme oss av sted.
Darcy. Det har vært hyggelig å se dere alle igjen.
Miss Elizabeth. Miss Bennet.
Kom tilbake igjen.
l fjor vinter lovet du å spise familiemiddag med oss.
Jeg har ikke glemt det. Minst tre retter.
Unnskyld meg.
Helt utrolig.
Vi skulle gå inn og hun skulle si: "Sitt ned."
Så jeg føler...
Det er en katastrofe, ikke sant?
Det har vært...
- Miss Bennet. - Mr Bingley.
Jeg går bare inn og sier det.
Ja, nettopp.
Glad det er over. Nå kan vi treffes som likegyldige bekjentskaper.
Å, ja.
Du kan ikke tro at jeg er så svak at jeg er i fare nå.
Du står i fare for at han blir mer forelsket i deg enn noen gang.
- Synd han kom med Mr Darcy. - Ikke si det.
Hvorfor ikke?
Jane.
- Jeg har vært så blind. - Hva mener du?
Se, det er ham. Han er tilbake. Han har kommet.
Jeg vet det er keitet,
men jeg vil be om å få snakke med Miss Bennet.
Alene.
Alle inn på kjøkkenet straks.
Unntatt deg, Jane, selvsagt.
Mr Bingley, det er så fint å se deg igjen så snart.
Først må jeg si at jeg har vært en dust.
Kitty, vær stille.
Ja.
Tusen ganger ja.
Gudskjelov for det. Jeg trodde aldri det ville skje.
Jeg er sikker på at de får det fint sammen.
De har likt temperament.
De vil alltid bli snytt av tjenerne sine.
Og være så sjenerøse med resten at de alltid vil bruke mer enn inntekten sin.
Mer enn inntekten? Han har 5000 i året.
Jeg visste hun ikke var så vakker for intet.
"...må være fritt for all uoppriktighet.
Hun kan bare effektivt uttrykke seg til følelsene til andre
hvis sinn gløder med følsomhetens varme
og argumenter stammer fra overbevisning.
Hun må føle innflytelsen av de lidenskapene og følelsene
som hun ønsker å inspirere..."
Kan man dø av lykke?
Han visste ikke at jeg var i byen i vår.
- Hvordan redegjorde han for det? - Han trodde jeg var likeglad.
- Et mysterium. - Sikkert forledet av søsteren sin.
Bravo. Det er det mest uforsonelige du har sagt noen gang.
Lizzie, kunne jeg bare se deg så lykkelig.
Var det bare en slik mann til deg.
Kanskje Mr Collins har en fetter.
- Hva er det? - Hva?
Kanskje han har skiftet mening.
Kommer!
Ja.
Lady Catherine.
Resten av dine barn, antar jeg?
Alle unntatt et. Den yngste har nylig giftet seg.
Min eldste mottok et frieri i ettermiddag.
- Dere har en liten hage. - Skal det være en kopp te?
Overhodet ikke. Jeg må snakke med Miss Elizabeth Bennet alene.
Det haster.
Du må skjønne hvorfor jeg er her.
Jeg aner ikke hva som ga meg denne æren.
Jeg ber deg ikke tøyse med meg.
En urovekkende rapport har nådd meg.
At du akter å ekte min nevø, Mr Darcy.
Jeg vet at dette er oppdiktet. Selv om jeg ikke vil skade ham
ved å anta at det er mulig, dro jeg sporenstreks for å gjør mitt syn klart.
Hvis du trodde det var umulig, lurer jeg på hvorfor du kom så langt.
For å høre deg motsi det.
At du kommer vil bekrefte hvis en slik rapport eksisterer.
Hvis? Later du som du er uvitende?
Er det ikke deg selv som har spredd ryktet?
Jeg har aldri hørt om det.
Kan du si at det ikke er noe grunnlag for det?
Jeg later ikke som jeg har en likefremhet med ladyen.
Du kan stille et spørsmål jeg kanskje nekter å besvare.
Har min nevø bedt deg om din hånd?
Ladyen har erklært at det er en umulighet.
Mr Darcy er forlovet med min datter. Hva sier du nå?
Hvis det er tilfelle, kan du ikke anta at han har tilbudt meg det samme.
Egoistiske jente. Denne alliansen har vært planlagt siden de ble født.
Tror du det kan forhindres av en kvinne med dårligere stamtavle
hvis søsters flukt resulterte i et skandaløst dekkekteskap
kun oppnådd fordi din onkel betalte for det?
Du store himmel! Skal Pemberleys skygger bli forkvaklet av slikt?
Si meg en gang for alle, er du forlovet med ham?
Det er jeg ikke.
Kan du love meg å aldri inngå en slik forlovelse?
Det vil jeg ikke nå eller aldri.
Du har fornærmet meg på alle måter,
og kan nå ikke ha noe ytterligere å si.
Jeg må be deg dra straks.
God kveld.
Jeg har aldri blitt behandlet slik i mitt liv!
- Hva i all verden skjer? - En liten misforståelse.
For en gangs skyld, la meg være!
- Jeg fikk ikke sove. - Ikke jeg heller. Min tante...
Ja, hun var her.
Hvordan kan jeg gjøre bot for hennes oppførsel?
Etter det du har gjort for Lydia
og, antar jeg, for Jane, er det jeg som må gjøre bot.
Du må vite det. Du må vite det kun var for deg.
Du er for sjenerøs til å tulle med meg.
Du snakket med tanten min i går, og det har lært meg å håpe
på ting jeg knapt tillot meg selv før.
Hvis dine følelser er som de var i april, så si det straks.
Min kjærlighet er uforandret.
Men ett ord fra deg vil få meg til å tie i evigheten.
Hvis følelsene dine har endret seg...
...må jeg fortelle deg
at du har forhekset meg i kropp og sjel, og jeg elsker...
Jeg elsker... Jeg elsker deg.
Jeg vil helst aldri skilles fra deg fra denne dagen.
Da, så.
Hendene dine er kalde.
Kan du lukke døren, Elizabeth?
Lizzie, har du gått fra vettet? Jeg trodde du hatet mannen.
- Nei, far. - Han er veldig rik.
Og du vil få finere vogner enn Jane.
Men blir du lykkelig av det?
Har du ingen annen innvending enn at du tror jeg er likegyldig?
Overhodet ikke.
Vi kjenner ham som en stolt og uhyggelig type.
Men dette spiller ingen rolle hvis du liker ham.
Jeg liker ham.
Jeg elsker ham.
Han er ikke stolt. Jeg tok feil. Jeg tok fullstendig feil av ham.
Du kjenner ham ikke, far. Hvis jeg fortalte hvordan han er,
hva han har gjort...
Hva har han gjort?
Men hun liker ham ikke. Jeg trodde ikke hun likte ham.
Jeg også. Det trodde vi alle.
Vi må ha tatt feil.
- Det blir ikke første gang. - Eller siste.
Gude Gud.
- Jeg må betale ham tilbake. - Nei.
Du må ikke si det til noen. Han ønsker ikke det.
Vi feilbedømte ham, far. Jeg mer enn noen. På alle måter.
Ikke bare i denne saken.
Jeg har vært fjollet.
Men han har vært dum med Jane, som med så mange andre ting.
Men det har jo jeg også.
Vi to er...
Vi to er så like.
Begge er sta.
Far, jeg...
Du elsker ham virkelig, hva?
Veldig høyt.
Jeg kan ikke tro at noen fortjener deg.
Men jeg er visst nedstemt.
Så jeg støtter det hjertelig.
Jeg kunne ikke gitt deg bort, Lizzie, til noen mindre verdig.
Takk.
Hvis unge menn kommer etter Mary eller Kitty, så send dem inn.
Jeg er overhodet ikke opptatt.