STOLTHET OOH FÖRDOM
Lydia! Kitty!
Käre mr Bennet, har du hört?
Netherfield Park är äntligen uthyrt. Vill du inte veta till vem?
Eftersom du vill berätta, min kära, harjag väl inget val.
Kitty, vad harjag sagt om att tjuvlyssna?
En mr Bingley har anlänt norrifrån.
- 5000 om året! - Verkligen?
- Han är ogift! - Vem är ogift?
En mr Bingley, tydligen. Kitty!
Hur kan det påverka dem?
Var inte så tröttsam. Du vet att han måste gifta sig med en av dem.
År det därför han har flyttat hit?
Du måste avlägga visit, genast.
Himmel! Människor.
Vi får inte avlägga visit om inte mr Bennet gör det.
- Lyssnar du? Du lyssnar aldrig. - Du måste, far! Genast!
Det behövs inte. Det harjag redan.
- Har du? - När då?
Åh, mr Bennet, hur kan du retas med mig så?
Har du ingen omtanke om mina nerver?
Du misstar dig, min kära. Jag respekterar dem djupt.
De har varit mina ständiga följeslagare i 20 år.
Far!
- År han trevlig? - Vem?
- År han stilig? - Det måste han vara.
Med 5000 om året får han gärna ha vårtor.
Vem har vårtor?
Jag samtycker till giftermål vem han än väljer.
- Kommer han på balen i morgon? - Jag tror det.
- Mr Bennet! - Jag måste ha din muslinklänning!
- Du får låna mina gröna skor! - De var mina.
- Då kan jag sy åt dig en vecka. - Jag dekorerar din hätta.
Två veckor görjag det.
Det är inte samma sak!
Jag kan inte andas.
En tå har lossnat!
Om inte alla män faller för dig i kväll harjag inget omdöme om skönhet.
- Eller om män. - Nej, de är lätta att döma.
Alla är inte onda.
De är humorlösa och pratar strunt.
En vacker dag träffar du någon,
och då får du vakta din tunga.
Välkomna.
Vilken av påfåglarna är mr Bingley?
Han står till höger. Till vänster står hans syster.
- Han som ser så plågad ut? - Det är hans gode vän, mr Darcy.
- Han ser dyster ut, arme stackare. - Men utarmad är han inte.
Berätta.
10000 om året, och han äger halva Derbyshire.
Den dystra halvan.
Mr Bennet, du måste presentera honom för flickorna, genast.
Le mot mr Bingley.
Mary.
Mr Bingley, min äldsta dotter känner ni.
Mrs Bennet, miss Jane Bennet, Elizabeth och miss Mary Bennet.
Det är ett nöje. Jag har två till, men de dansar redan.
Så roligt att göra er bekantskap.
Fårjag presentera mr Darcy av Pemberley i Derbyshire.
- Hur trivs ni här i Hertfordshire? - Mycket bra.
Netherfields bibliotek är visst bland de bästa i landet.
Det ger mig skuldkänslor. Jag är usel på att läsa. År hellre utomhus.
Jag kan ju läsa, förstås.
Och jag menar inte att man inte kan läsa utomhus.
Jag skulle vilja läsa mer, men det finns så mycket annat att göra.
Precis vad jag menade.
Mor, mor! Du kan aldrig tro vad vi har att berätta.
- Berätta! - Hon ska bli nunna.
- Soldaterna kommer! - Officerare?
De ska vara stationerade här hela vintern.
- Officerare? - Så långt ögat kan nå.
Titta. Jane dansar med mr Bingley.
Mr Bennet.
- Dansar ni, mr Darcy? - Helst inte.
Var du på väg hit? Vad är det?
Vi är långt ifrån Grosvenor Square, inte sant, mr Darcy?
Så många vackra flickor!
Du dansade med den enda vackra.
Hon är det vackraste jag sett.
- Hennes syster Elizabeth är trevlig. - Helt uthärdlig.
Inte vacker nog. Återgå till din partner och njut av hennes leende.
Du slösar bort din tid på mig.
Det är lika bra, Lizzie. Tyckte han om dig måste du prata med honom.
Precis. Jag skulle inte dansa med honom för hela Derbyshire,
än mindre den dystra halvan.
Vänta!
- Det varjätteroligt, miss Lucas. - Ni dansar bra, mr Bingley.
Jag har aldrig haft så roligt.
Min dotter Jane dansar utmärkt, inte sant?
Verkligen.
Er vän miss Lucas är mycket underhållande.
Jag avgudar henne.
- Synd att hon inte ser bättre ut. - Mor!
Men Lizzie skulle aldrig medge att hon är alldaglig.
Det ärju min Jane som anses vara grevskapets skönhet.
Snälla!
När hon var 15 var en gentleman så kär i henne
attjag förväntade mig ett anbud.
- Han skrev vacker poesi till henne... - Då tog det slut.
Vem upptäckte poesins förmåga att fördriva kärleken?
- År inte poesi kärlekens näring? - Robust kärlek, ja.
Men är det blott en förnimmelse räcker en dålig sonett.
Så hur ska man uppmuntra känslor?
Genom dans. Åven om ens partner knappt är uthärdlig.
Mr Bingley är en perfekt ung man.
- Klok, trevlig... - Stilig, behändigt rik...
Giftermål ska inte styras av tankar på pengar.
Endast djup kärlek.
- Jag kommer att bli en ungmö. - Tror du att han tyckte om mig?
När ni inte dansade, stirrade han på dig.
Han är bland de bättre du har träffat.
Du har alltför lätt att tycka om människor.
Enligt dig är alla goda.
Inte hans vän. Jag kan inte tro att han sa sådär om dig.
Mr Darcy?
Jag skulle kunna förlåta hans fåfänga om han inte sårat min.
Struntsamma. Vi talas nog aldrig vid igen.
- Han dansade med miss Lucas. - Vi var också där.
Stackare. Synd att hon inte ser bättre ut.
Där har vi en blivande ungmö.
Den fjärde med en miss King i blygsam ställning,
och den femte med Jane igen.
För min del hade han gärna fått stuka foten.
Så som du går på kan man tro att flickorna väntar på ett stort arv.
När du dör, vilket kan bli snart,
kommer de varken att ha tak över huvudet eller en enda penny.
- Klockan är bara tio. - Brev till miss Bennet.
Från Netherfield Hall.
Prisad vare Herren. Vi är räddade!
Skynda dig, Jane, skynda dig. O, lyckliga dag!
Det är från Oaroline Bingley.
Hon har bjudit mig på middag.
- Hennes bror ska äta ute. - Åta ute?
- Fårjag ta droskan? - Låt mig se.
- Det är för långt att gå. - Så egendomligt av honom.
Mor, droskan till Jane?
Absolut inte. Hon får rida.
Rida!
Lizzie.
Nu får hon stanna över natten, precis som jag förutspådde.
Jösses, din färdighet som äktenskapsmäklerska
är rentav ockult.
Men du kan nog inte ta åt dig äran för att ha framkallat regn.
"Mina vänner låter mig inte resa hem förrän jag mår bättre.
Förutom halsont, feber och huvudvärk är det inget fel på mig."
Om Jane dör hjälper det att veta att det var på jakt efter mr Bingley.
Folk dör inte av förkylningar.
Men kanske av skammen över att ha en sådan mor.
Jag måste ge mig av till Netherfield.
Lady Bathurst inreder sin balsal i fransk stil.
Lite opatriotiskt, inte sant?
Miss Elizabeth Bennet.
Kära nån, har ni gått till fots?
Ja.
- Ursäkta. Hur mår min syster? - Hon är däruppe.
Tack.
Herregud, såg ni kjolkanten? Alldeles lerig.
Hon såg medeltida ut.
Jag känner mig som en inkräktare. De är så snälla mot mig.
Jag vet inte vem som är gladast att ha dig här, mor eller mr Bingley.
Tack för att ni sköter om min syster. Hon har det mycket bättre här än hemma.
Det är ett nöje.
Jag menar, det är inget nöje att hon är sjuk.
Det är ett nöje att hon är här, när hon är sjuk.
Han blir inte populär, vår gris.
Svart rygg, men obesläktad med den ärade Norwichgrisen.
- Den grisen är... - Mr Bennet.
Allt går enligt planerna. Han är redan kär i henne.
- Vem då, min blomma? - Mr Bingley.
Han struntar i att hon inte har pengar. Han har så det räcker åt båda.
- Hur ska vi träffa dem? - Det är lätt!
Vänta på mig!
Du tappar något, de plockar upp det, och vips är ni presenterade!
Officerare!
- Ni skriver ovanligt snabbt, mr Darcy. - Inte alls. Jag skriver långsamt.
Så många brev ni måste ha anledning att skriva.
Affärsbrev. Så avskyvärt det verkar.
Sådan tur att det faller på mig och inte på er.
Hälsa er syster attjag vill träffa henne.
- Det harjag redan sagt. - Jag beundrar henne så.
Jag blev så hänförd över hennes bordsdesign.
Låt mig vänta med era hänförelser. Jag har inte rum att göra dem rättvisa.
Ni unga damer är så talangfulla.
- Vad menar du? - Ni målar bord, spelar piano
och broderar kuddar. Alla damer jag hör talas om är talangfulla.
Ordet används för frikostigt.
Jag känner högst ett halvdussin kvinnor som är talangfulla.
Jag med.
Ni måste inbegripa mycket i definitionen.
- Ja. - Absolut.
Hon måste ha goda kunskaper i musik, sång, teckning, dans
och moderna språk, för att förtjäna ordet.
Och något i hennes manér och sättet hon rör sig.
Hon måste förkovra sig genom läsning.
Nu förstårjag varför ni känner så få talangfulla kvinnor.
- Märkligt att ni känner några. - Ni är hård mot ert eget kön.
Jag har aldrig träffat en sådan kvinna. Hon låter otäck.
Miss Elizabeth, låt oss gå en sväng i rummet.
Visst är det uppfriskande efter att ha suttit så länge i samma ställning?
Ja, man görju något åtminstone.
Vill ni inte gå med oss, mr Darcy?
Ni kan bara ha två motiv. Jag skulle stå i vägen för båda.
Vad kan han mena!
Bästa sättet att göra honom besviken är att inget fråga.
Berätta, mr Darcy.
Antingen anförtror ni er åt varandra och diskuterar hemligheter,
eller så vet ni att era figurer
gör sig bäst när ni promenerar.
I det första fallet skulle jag vara i vägen.
I det andra serjag bättre härifrån.
Ohockerande. Hur ska vi straffa honom?
- Vi kan skratta åt honom. - Nej, mr Darcy tål inte skämt.
År ni för stolt? Och är stolthet en brist eller en dygd?
- Jag vet inte. - Vi letar brister hos er.
Jag har svårt att förlåta dumhet hos andra, och deras förseelser mot mig.
Har man förlorat min vänskap, är den förlorad för alltid.
Kära nån. Det är inget att skämta om.
Så synd, jag älskar att skratta.
Ett släktdrag, kan jag tro.
En mrs Bennet, en miss Bennet, en miss Bennet och en miss Bennet, sir.
Ska vi ta emot varenda Bennet i landet?
Vilket vackert rum ni har, sir.
Så dyra möbler.
Jag hoppas att ni ämnar stanna här, mr Bingley.
Absolut, jag trivs mycket bra på landet. Inte sant, Darcy?
Det duger mycket väl, fast umgängeslivet är mindre varierat än i staden.
Mindre varierat? Inte alls.
Vi dinerar med 24 familjer av alla former och storlekar.
Sir William Lucas, till exempel, är en mycket angenäm man.
Och mindre självgod än vissa personer av halva hans rang.
Mr Bingley, är det sant att ni ska ha bal här?
Bal?
Det vore ett utmärk sätt att få nya vänner. Ni kunde bjuda soldaterna.
- Ni kan väl ha bal! - Kitty!
När er syster blir frisk bestämmer vi dag.
En bal är ett irrationellt sätt att skaffa nya bekanta.
Det vore bättre att konversera i stället för att dansa.
Ja, det vore mer rationellt, men mycket mindre likt en bal.
Tack, Mary.
Vilken fin och imponerande plats, inte sant, mina kära?
Det finns inget liknande i grevskapet.
- Mr Darcy. - Miss Bennet.
- Där är hon. - Hur ska jag kunna tacka er?
Ni är välkommen så fort ni känner er krasslig.
Tack för ert sällskap. Det var mycket lärorikt.
Ingen orsak. Nöjet är helt på min sida.
- Mr Darcy. - Miss Elizabeth.
Så var det en som hade långa ögonfransar, som en ko.
Be mrs Hill beställa ett ländstycke, Betsy.
Men bara ett. Vi är inte gjorda av pengar.
Jag hoppas, min kära, att du har beställt en god middag i dag.
Jag har anledning att vänta tillökning i familjefesten.
Mr Oollins, den fruktade kusinen.
- Som ska ärva? - Ja. Allt, tydligen.
Till och med min pianostol tillhör mr Oollins.
- När? - Han kan vräka oss när han vill.
Egendomen går till honom, inte till oss kvinnor.
Mr Oollins, till er tjänst.
Vilket vackert inrett rum och så utsökt kokt potatis.
Det är längesedan jag åt en så exemplarisk grönsak.
Vilken av de vackra kusinerna ska jag berömma för matlagningen?
Vi kan faktiskt hålla oss med kock.
Utmärkt.
Jag är glad att höra att ni har råd med sådan standard.
Min beskyddarinna är lady Oatherine de Bourgh.
Ni har väl hört talas om henne?
Min lilla prästgård gränsar till hennes gods,
Rosings Park, och hon har ofta vänligheten
att åka förbi min enkla boning i sin faetong med ponnyhästar.
Har hon familj?
En dotter, arvtagerskan till Rosings och en ansenlig förmögenhet.
Jag har påpekat för lady Oatherine
att hennes dotter verkar född till hertiginna,
ty hon besitter all den elegans som utmärker de högre klasserna.
Det är dylika komplimanger som damer alltid vill höra,
och som jag anser mig speciellt skickad att bjuda på.
Så roligt för er, mr Oollins,
att besitta förmågan att smickra med sådan finess.
Kommer dessa iakttagelser ur stundens ingivelse,
eller är de uttänkta i förväg?
De föds oftast ur stundens ingivelse.
Och trots attjag ibland roar mig med att förbereda komplimanger,
vill jag få dem att verka så spontana som möjligt.
Tro mig, ingen skulle misstänka att ert uppförande är inövat.
Efter middagen tänkte jag läsa för er i ett par timmar.
Jag har med mig Fordyces Prädikningar
som på ett bra sätt behandlar alla tänkbara moraliska frågor.
Känner miss Bennet till Fordyces Prädikningar?
Vet ni att lady de Bourgh har haft vänligheten att tilldela mig
en prästgård av ansenlig storlek?
Ja, det kännerjag till.
Det är min förhoppning att hitta en fru till huset.
Jag måste tala om att den äldsta miss Bennet
har fångat mitt speciella intresse.
Åh, mr Oollins.
Tyvärr åligger det mig att nämna att den äldsta miss Bennet
inom kort kommer att vara förlovad.
Förlovad.
Men Lizzie, näst äldst och vackrast, skulle bli en utmärkt maka.
Håller ni inte med, mr Oollins?
Förvisso. Förvisso.
Ett mycket bra alternativ.
Mr Oollins får en att tvivla på alla män.
Det var visst er.
Mr Wickham, så perfekt ni är.
Han tog upp min näsduk med. Tappade du din med vilje?
Mr Wickham är löjtnant.
- En förtrollad löjtnant. - Vad gör ni här?
- Vi letade efter sidenband. - Vita, till balen.
Ska vi leta efter sidenband tillsammans?
- God dag, mr James. - Miss Lydia, miss Bennet.
Jag ska inte ens titta. Jag har dålig smak när det gäller sidenband.
Bara en självsäker man skulle erkänna det.
Nej, det är sant. Och spännen. Jag vet ingenting om spännen.
- Ni är väl en skam för regementet. - Jag är ett skämt.
Vad gör era överordnade med er?
Ignorerar mig. Jag är inte viktig, så det är lätt gjort.
- Låna mig lite pengar. - Du är skyldig mig massor.
- Tillåt mig. - Nej, mr Wickham, snälla...
Jag insisterar.
- Jag tycker synd om fransmännen. - Jag med.
- Titta, mr Bingley. - Mr Bingley!
Jag var på väg hem till er.
Tycker ni om mina sidenband till er bal?
- Mycket vackert. - Ja, hon ser strålande ut.
Men Lydia!
Ni måste bjuda mr Wickham. Han är en heder för sitt yrke.
Man bjuder inte folk på andras baler.
Ni måste komma, mr Wickham.
Ursäkta mig, mina damer. Ha en trevlig dag.
Tänker ni gå på Netherfieldbalen, mr Wickham?
Kanske. Hur länge har mr Darcy varit gäst där?
I ungefär en månad.
Förlåt mig, men är ni bekant med honom, med mr Darcy?
Jag har haft kontakt med hans familj sedan jag var barn.
Ni är väl förvånad, med tanke på hur kyligt vi hälsade på varandra.
Jag hoppas att era planer vad gäller Meryton inte påverkas
- av er relation med honom. - Jag låter mig inte köras iväg.
Om han vill undvika mig är det han som får åka, inte jag.
Jag måste fråga, varför ogillar ni mr Darcy?
Min far skötte om hans egendom.
Vi växte upp tillsammans, Darcy och jag.
Hans far behandlade mig som en son, älskade mig som en son.
Vi var båda hos honom när han dog.
I sitt sista andetag överlät hans far prästgården på mig.
Han visste attjag ville gå med i kyrkan.
Darcy struntade i det och gav den till någon annan.
- Men varför? - Svartsjuka.
Hans far...
Han älskade mig mer och Darcy stod inte ut med det.
- Så grymt. - Nu ärjag en fattig fotsoldat.
För obetydlig för att läggas märke till.
- Andas in! - Jag kan inte mer. Det gör ont.
Betsy.
Betsy!
- Det måste ha skett ett missförstånd. - Tror du aldrig illa om någon?
Hur kunde mr Darcy göra något sådant?
Jag ska ta reda på sanningen av mr Bingley i kväll.
Låt mr Darcy bestrida det själv.
Till dess vill jag inte se honom.
Stackars mr Wickham.
Wickham är mycket mera man än Darcy.
Och förhoppningsvis mer villig att dansa.
Där är de, titta.
- Ja! - Billy.
Jane Martin är här i kväll.
Så roligt att få träffa er igen, mr Bingley.
- Mrs Bennet. - Miss Bingley.
Angenämt.
Jag är så glad att ni är här.
Det ärjag med.
Och hur mår ni? Miss Elizabeth, letar ni efter någon?
Nej, inte alls. Jag beundrade bara all prakt.
- Det är överväldigande, mr Bingley. - Bra.
Du kunde åtminstone ha utbytt lite artigheter med mr Bingley.
Jag har aldrig träffat en så trevlig gentleman.
Såg du hur betagen han är?
Kära Jane, hon gör alltid det som är bäst för familjen.
- Oharlotte! - Lizzie!
- Har du sett mr Wickham? - Nej. Han kanske är här inne.
Lizzie, mr Wickham är inte här. Han har fått förhinder.
Vad då? Han måste vara här.
- Där är ni. - Mr Oollins.
Kanske ni vill göra mig den äran, miss Elizabeth?
Jaha... Jag trodde inte att ni dansade, mr Oollins.
Jag anser inte att det strider mot prästyrket att ägna sig åt dans.
Många, inklusive Hennes nåd, har gett mig beröm...
för attjag är så... graciös.
Din mr Wickham har kallats i ett ärende till stan.
Att dansa är av ringa betydelse för mig...
...men det ger tillfälle att överösa...
...ens partner... - Min informatör säger...
...att han inte hade varit upptagen, om det inte vore för...
...en viss gentlemans närvaro.
Vilket är mitt syfte.
Den gentlemannen gör knappt skäl för sitt namn.
Det är min uppriktiga avsikt,
att hålla mig nära er hela kvällen.
Kan jag få nästa dans, miss Elizabeth?
Visst.
- Sa jag precis "ja" till mr Darcy? - Du ska se att han är trevlig.
Det vore olägligt. Jag har svurit på att hata honom i all evighet.
- Jag tycker om den här dansen. - Ja, den livar upp.
Det är er tur att säga något, mr Darcy.
Jag pratade om dansen.
Nu ska ni kommentera rummets storlek eller antalet par.
Jag står gärna till tjänst. Vad vill ni helst höra?
Det svaret duger för tillfället.
Jag kan tillägga att privata baler är trevligare än offentliga.
Nu kan vi vara tysta.
Talar ni alltid när ni dansar?
Nej, jag föredrar att vara osocial och tystlåten.
Det blir så mycket trevligare, inte sant?
Säg mig, promenerar ni och era systrar ofta till Meryton?
Ja, vi promenerar ofta till Meryton.
Det är ett bra tillfälle att träffa folk.
När ni träffade oss hade vi precis gjort en ny bekantskap.
Mr Wickham har ett sätt som gör att han lätt får vänner.
Om han kan behålla dem är en annan sak.
Han har haft oturen att förlora er vänskap. År det oåterkalleligt?
- Ja. Varför frågar ni det? - För att få reda på hurdan ni är.
- Vad har ni upptäckt? - Väldigt lite.
Jag hör så olika saker om er attjag blir förvirrad.
Jag hoppas bringa klarhet åt er i framtiden.
- År det mr Darcy av Pemberley? - Det stämmer.
Jag måste genast hälsa på honom. Han är systerson till lady Oatherine.
Han kommer att tycka att ni är oförskämd.
Mr Darcy.
Mr Darcy. God kväll...
Vilka intressanta släktingar ni har.
Mary, min kära, du har underhållit oss länge nog.
Låt de andra unga damerna få spela.
...sedan jag var liten, sedan dog hon.
Jag har en jättefin grålle.
Oaroline är förstås bättre på att rida än jag.
Ja då. Vi förväntar oss ett mycket fördelaktigt giftermål.
Och när min Jane gifter sig så fint, lär systrarna följa efter.
Min familj tävlar om vem som kan göra sig till mest åtlöje.
- Bingley har då inte märkt något. - Nej.
- Han tycker om henne. - Men tycker hon om honom?
Få av oss vågar bli kära utan riktig uppmuntran.
Bingley tycker om henne, men han kanske inte gör mer om hon inte visar något.
Hon är bara blyg. Förstår han inte det, är han dåraktig.
Kärlek gör alla till dårar.
Han känner henne inte lika väl som vi.
Hon måste skynda sig att fånga honom.
Vi har gott om tid att lära känna honom senare.
Snart tar väl någon fram en griskulting
som vi fårjaga.
- Kära nån! - Jag ber om ursäkt, sir.
Jag är hemskt ledsen. Ni måste förlåta mig.
Men Emily, då!
Mary, min kära Mary. Så ja, så ja.
- Jag har övat hela veckan. - Jag vet.
Jag hatar baler.
Mr Bennet, vakna.
Jag har aldrig haft så roligt!
Oharles, du kan inte mena allvar.
Vi kommer att ha bröllop på Netherfield inom tre månader, mr Bennet.
Mr Bennet!
Mary, snälla.
Tack, mr Hill.
Mrs Bennet, jag hoppades
få hemställa om en privat audiens med miss Elizabeth.
Visst får ni det. Det skulle Lizzie gärna vilja.
Ut med er. Mr Oollins vill ha en privat audiens med er syster.
Vänta, mr Oollins kan inte vilja något som inte alla här kan höra.
Dumheter, Lizzie. Sitt kvar. Alla andra in i salongen.
- Mr Bennet. - Men...
Nu!
- Jane. Jane, gå inte... Jane! - Jane.
Far, stanna.
Kära miss Elizabeth, mitt intresse har nog inte gått att ta miste på.
Så snartjag kommit hit
valde jag ut er som min blivande livskamrat.
Men innan jag låter känslorna ta över vill jag redogöra för mina motiv.
För det första är det prästens uppgift att främja äktenskapet i sin församling.
För det andra kommer det att göra mig lycklig.
För det tredje är det min högaktade beskyddarinna lady Oatherines önskan
attjag tar mig en hustru.
Jag kom till Longbourn för att välja en sådan bland mr Bennets döttrar.
Jag kommer att ärva egendomen,
och en sådan allians skulle säkerligen...
...passa alla.
Nu återstår inget mer än att demonstrera på det mest levande sätt
- mina starka känslor. - Mr Oollins!
Jag ska inte nämna något om förmögenhet när vi är gifta.
Ni glömmer attjag inte har svarat.
Lady Oatherine kommer att samtycka närjag berättar
om er blygsamhet, återhållsamhet, och andra... älskvärda egenskaper.
Jag är hedrad av ert frieri, men jag måste tyvärr tacka nej.
Jag vet att damer inte vill verka för angelägna...
Jag menar allvar. Ni kan inte göra mig lycklig,
och jag är den sista kvinnan på jorden som kan göra er lycklig.
Jag vill gärna se ert nekande som ett tecken på finkänslighet.
Och trots många goda egenskaper
är det inte säkert att ni får fler giftermålsanbud.
Ni vill stärka min kärlek genom att hålla mig i ovisshet,
vilket är brukligt bland eleganta kvinnor.
Jag är inte den sortens kvinna som plågar en respektabel man.
Snälla förstå mig, jag kan inte tacka ja.
Envisa, dumma unge.
Oroa er inte, mr Oollins. Den här hickan ska vi snart kurera.
Lizzie. Lizzie!
Mr Bennet, det är rena tumulten!
Kom och gör så att Lizzie gifter sig med mr Oollins.
Mr Oollins har friat till Lizzie,
men hon vill inte ha honom, och nu är risken
att mr Oollins inte vill ha Lizzie.
- Vad ska jag göra? - Kom och prata med henne.
Nu!
Säg att du insisterar på att de gifter sig.
Snälla far.
Du får huset, och räddar dina systrar från fattigdom.
- Jag kan inte. - Gå och säg att du har ändrat dig.
- Tänk på oss. - Du kan inte tvinga mig!
Mr Bennet, säg något.
Din mor insisterar på att du äktar mr Oollins.
Annars vill jag aldrig se henne mer.
Du måste bli en främling för en av dina föräldrar.
Vem ska försörja dig när din far är död?
Din mor vill aldrig se dig mer om du inte äktar mr Oollins,
och jag vill aldrig se dig mer om du gör det.
Tack, far.
Otacksamma barn! Jag ska aldrig prata med dig igen!
Inte för attjag tycker om att prata.
Folk som jag, som lider av dåliga nerver,
har ingen glädje av att prata med någon!
Jane!
Vad är det? Jane?
Vad kan ha fått honom att lämna Netherfield?
- Han måste väl veta när han kommer hem? - Läs det.
"Mr Darcy vill gärna träffa sin syster, och vi är lika angelägna.
Få kan mäta sig med Georgiana Darcys skönhet,
elegans och begåvning. Jag hoppas få kalla henne 'syster'.
År det inte tydligt nog?
Oaroline ser att hennes bror är kär i dig
och vill få honom på andra tankar.
Hon skulle aldrig föra någon bakom ljuset med vilje.
- Jag tror inte att han älskar mig. - Det gör han! Ge inte upp.
Åk till moster och morbror i London,
låt honom veta att du är där, så kommer han.
Hälsa min syster, och försök att inte vara till besvär.
Stackars Jane.
En flicka behöver kärleksbekymmer då och då.
Det ger henne något att tänka på
och en högre position bland sina vänner.
- Det muntrar säkert upp henne. - Nu är det din tur.
Du har avvisat Oollins.
Det är fritt fram för dig att bli övergiven nu.
Vad sägs om mr Wickham?
Han är trevlig och duger nog förjobbet.
- Far... - Och du har en tillgiven mor
som skulle göra det bästa av saken.
- Oharlotte! - Min kära Lizzie.
Jag är här för att berätta nyheten. Mr Oollins och jag är... förlovade.
- Förlovade? - Ja.
- Ska ni gifta er? - Finns det en annan typ av förlovning?
För guds skull, Lizzie, titta inte på mig så där.
Varför skulle inte han göra mig lycklig?
- Men han är löjlig. - Tyst.
Alla har inte råd att vara romantiska.
Jag får ett fint hem och trygghet. Det är mycket att vara tacksam för.
Jag är 27 år gammal. Jag har varken pengar eller framtidsutsikter.
Jag är redan en börda för mina föräldrar.
Och jag är rädd.
Så döm mig inte, Lizzie. Våga inte döma mig.
Kära Charlotte, tack för ditt brev.
Så roligt att huset och möblerna är till belåtelse,
och att lady Catherine är tillmötesgående.
Med dig borta, Jane i London
och soldaterna i norr, med den färgstarke mr Wickham,
måstejag tillstå att det är rätt dystert här.
Den tjänst du ber mig om är ingen tjänst.
Jag vill gärna besöka dig så fort det passar.
Välkommen till vår enkla boning.
Min hustru vill attjag vistas i trädgården mesta tiden.
Vår gäst är nog trött efter resan.
Jag har många planer. En gunga och en lindallé.
Vilken ung dam skulle inte vara lycklig över att ha ett sådant hem?
Här får vi vara ifred.
Det här sällskapsrummet är bara för mig.
Åh, Lizzie, det är så roligt att sköta sitt eget hem.
- Oharlotte, kom hit! - Vad har hänt?
Har grisen rymt igen? Åh, det är lady Oatherine.
Kom och titta, Lizzie.
Strålande nyheter.
Vi är bjudna till Rosings i kväll av lady Oatherine.
Så underbart!
- Oroa er inte över er utstyrsel. - Sätt bara på dig det bästa du har.
Lady Oatherine har ingenting emot anspråkslöshet.
Bland det mest fantastiska man kan se i hela Europa.
Bara glasrutorna kostar nära 20000 pund.
Kom nu. Kom.
Lite senare kan vi spela kort.
Hennes nåd.
Miss de Bourgh.
- Så ni är Elizabeth Bennet? - Ja, frun.
Det här är min dotter.
- Så vänligt att bjuda oss. - Bara mattan kostar 300 pund.
Mr Darcy.
Vad gör ni här?
Mr Darcy, jag visste inte att vi hade den äran.
- Miss Elizabeth, jag är gäst här. - Känner ni min systerson?
Jag hade nöjet att träffa er systerson i Hertfordshire.
Överste Fitzwilliam. Hur står det till?
Mr Oollins, ni kan inte sitta bredvid er hustru. Flytta på er. Dit bort.
År er familj vid god hälsa, miss Elizabeth?
Ja, tack.
Min äldsta dotter är i London. Träffade ni henne?
Jag har inte haft nöjet...
Spelar ni pianoforte, miss Bennet?
- Lite, frun, och mycket dåligt. - Tecknar ni?
Nej, inte alls.
- Kan era systrar teckna? - Inte en enda.
Så märkligt. Ni har väl inte fått chansen.
Er mor borde ha tagit er till stan för att lära av mästarna.
Det hade hon gärna gjort, men far avskyr stan.
- Har er guvernant lämnat er? - Vi har aldrig haft någon.
Fem döttrar som uppfostras hemma utan guvernant?
Det var det värsta. Er mor måste ha slavat med er utbildning.
Inte alls, lady Oatherine.
Har era yngre systrar debuterat?
- Ja, allihop. - Allihop?
Alla fem på en gång? Så märkligt.
De yngre debuterar innan de äldsta är gifta?
Era yngre systrar är bestämt mycket unga?
Den yngsta är knappt 16.
Det vore hårt om de yngre inte fick roa sig för att de äldre är ogifta.
Det skulle knappast uppmuntra till syskonkärlek.
Ni har då mycket bestämda åsikter för att vara så ung.
Fårjag fråga hur gammal ni är?
Med tre yngre systrar som är vuxna kan ni inte be mig avslöja det.
Miss Bennet, spela för oss.
- Nej, jag ber er. - Musik är min glädje.
Det finns få personer i England
som genuint uppskattar musik lika väl som jag,
eller som har bättre smak.
Om jag hade lärt mig, skulle jag ha varit mycket framstående.
Det hade Anne också, om hennes hälsa hade tillåtit.
Det är inte falsk blyghet. Närjag säger attjag spelar illa...
Seså, Lizzie, hennes nåd kräver det.
Hur går det för Georgiana, Darcy?
- Hon spelar mycket bra. - Jag hoppas hon övar.
Ingen färdighet utan övning. Det harjag sagt till mrs Oollins.
Fast ni saknar instrument får ni gärna komma hit
och spela pianoforte i hushållerskans rum.
Ni är inte i vägen för någon i den delen av huset.
Ni ämnar skrämma mig genom att komma i all er prakt för att lyssna på mig.
Men jag låter mig inte skrämmas, även om er syster spelar så bra.
Jag vet attjag inte kan skrämma er även om jag vill.
Hur uppförde sig min vän i Hertfordshire?
Vill ni verkligen veta det?
Förbered er på något förfärligt. Första gången jag såg honom
dansade han inte alls, fast det var ont om herrar
och många damer satt ner utan partner.
- Jag kände ingen. - Och man träffarju ingen på en bal.
Fitzwilliam, kom hit.
Jag har inte gåvan att konversera med människorjag inte känner.
Kanske ni ska följa er mosters råd och öva.
Kära Jane...
Mr Darcy.
Slå er ner.
Mr och mrs Oollins har åkt till byn.
Fint hus. Min moster rustade upp det när mr Oollins kom hit.
Ja, det gjorde hon.
Hennes vänlighet hade inte kunnat få en tacksammare mottagare.
- Ska jag skicka efter te? - Nej tack.
Adjö, miss Elizabeth, det var ett nöje.
Vad har du gjort med stackars mr Darcy?
Jag har ingen aning.
Varje själ måste ha en rådgivare
som han kan söka tröst hos i nödens stund.
Det finns tjänster som andra kan erbjuda, som vi inte kan tillhandahålla.
Jag tänker på de företeelser
som bara kan uppnås genom sam...
Förlåt mig, genom samspel såsom vänskap och hövlighet.
I dessa fall bemöts ni av den stolte mannen, inte med hjärtlighet,
utan med misstänksamheten hos någon som känner igen en fiende...
- Hur länge tänker ni stanna? - Så länge Darcy vill.
- Jag står till hans förfogande. - Det gör alla.
Han borde gifta sig, så har han alltid någon till förfogande.
- Den kvinnan skulle ha tur. - Jaså?
Darcy är mycket lojal.
Nyligen räddade han en vän i sista sekunden.
- Vad hände? - Han förhindrade ett oklokt äktenskap.
Vem var mannen?
Hans närmaste vän, Oharles Bingley.
Angav mr Darcy något skäl?
Det fanns starka invändningar mot damen.
Att hon saknade förmögenhet?
Det var visst hennes familj som ansågs olämplig.
- Så han skilde dem åt? - Ja. Det är alltjag vet.
Miss Elizabeth, jag har kämpat förgäves och nu går det inte längre.
Det har varit en plåga. Jag kom till Rosings för att få träffa er.
Jag har kämpat mot min familjs förväntningar, din ställning, min rang.
Nu berjag dig göra slut på mitt lidande.
- Jag förstår inte. - Jag älskar er.
Innerligt.
Snälla, fårjag anhålla om er hand?
Sir, jag förstår hur svårt ni måste ha haft det.
Förlåt om jag har orsakat er lidande. Det var helt omedvetet.
- År det ert svar? - Ja, sir.
- Driver ni med mig? - Nej.
Avvisar ni mig?
De åsikter som stått i vägen för er, hjälper er nog att komma över det.
Varför avvisar ni mig på ett så ohövligt sätt?
Då undrarjag varför ni berättade att ni tyckte om mig mot bättre vetande?
Varjag ohövlig vore det en ursäkt.
- Men ni vet attjag har andra skäl. - Vilka skäl?
Hur skulle jag kunna tacka ja till den man som har krossat
kanske för evigt, en älskad systers hjärta?
Förnekar ni att ni lät åtskilja ett ungt par som var kära,
så att er vän framstår som nyckfull, min syster blir till åtlöje
och båda blir olyckliga?
- Jag förnekar det inte. - Hur kunde ni göra det?
Er syster verkade likgiltig inför honom. Hans känslor verkade djupare än hennes.
- Hon är blyg! - Bingley var övertygad om detsamma.
- För att ni sa det! - För hans eget bästa!
Min syster visar knappt sina känslor för mig!
Ni trodde förstås att hans förmögenhet...
Jag vill inte vanära er syster, men det antyddes...
Vadå?
Det var ett fördelaktigt giftermål...
- Gav min syster det intrycket? - Nej!
- Nej, men däremot er familj... - Vår brist på förbindelser?
- Nej, det var mer än så. - Hur då?
Bristen på uppförande hos er mor, yngre systrar, även er far ibland.
Förlåt mig. Det här gäller inte er och er syster.
Och hur var det med mr Wickham?
Mr Wickham?
Hur ursäktar ni ert beteende mot honom?
- Ni bryr er om honom. - Han berättade om sin olycka.
- Hans olycka. - Ni förstörde hans utsikter.
- Åndå är ni sarkastisk mot honom. - År det er uppfattning om mig?
Tack. Kanske ni kunde haft överseende med detta
om inte er stolthet blivit sårad av mina tvivel om vår relation.
Skulle jag glädjas åt att ni har det sämre ställt?
Och det ska komma från en gentleman!
Er arrogans och inbilskhet, ert själviska förakt för andras känslor
fick mig att inse att ni är den siste mannen på jorden jag vill gifta mig med.
Förlåt mig, fröken, attjag tagit upp så mycket av er tid.
Jag kom för att ge er det här.
Jag ska inte upprepa de känslor som väckte sådan avsky hos er.
Men jag vill ta upp två av de förseelser ni anklagat mig för.
Min far älskade mr Wickham som en son.
Han gav honom ett generöst underhåll, men då min far dog,
meddelade mr Wickham att han vägrade ta order.
Han krävde att få ut hela summan, vilken han spelade bort på några veckor.
Han skrev och bad om mer pengar. Jag sa nej.
Efter det sa han upp kontakten.
Han kom hit förra sommaren och uttryckte sin kärlek för min syster,
som han försökte övertala att rymma med honom.
Hon kommer att ärva 30000 pund.
När det stod klart att han inte skulle få en penny, försvann han.
Jag kan omöjligt beskriva Georgianas förtvivlan.
Hon var 15 år gammal.
Vad beträffar frågan om er syster och mr Bingley,
trots att de motiv som styrde mig kan tyckas otillräckliga,
var det för att hjälpa en vän.
Lizzie.
Hur är det med dig?
Jag vet inte.
Lizzie. Vilken tur att du är här.
Din moster och morbror har skjutsat Jane från London.
- Hur mår Jane? - Hon är i salongen.
Jag har glömt honom. Gick han förbi mig på gatan skulle jag knappt märka det.
London är så underhållande. Det är sant.
Det finns så mycket intressant.
Några nyheter från Kent?
Inget.
Inget intressant.
Lizzie, säg till mor!
Kitty, lugna ner dig.
- Varför bjöd hon inte mig med? - Jag är trevligare.
- Vad är det? - Det är orättvist.
Vi åker allihop.
Lydia ska åka till Brighton med paret Forsters.
Havsbad vore uppfriskande.
Jag ska dinera med officerare varje kväll!
Snälla far, låt henne inte åka.
Lydia lugnar sig inte förrän hon har visat upp sig offentligt.
Det här är ett tillfälle att göra det så smärtfritt som möjligt.
Om far inte hindrar henne blir hon stämplad som den fånigaste flörten
som någonsin skämt ut sin familj. Samma sak med Kitty.
Lizzie, vi får ingen ro förrän hon åker.
Ro? År det allt du bryr dig om?
Överste Forster är en klok man.
Han håller henne borta från rackartyg.
Hon är för fattig för att vara ett byte.
Det är farligt.
Officerarna har bättre kvinnor att intressera sig för.
Låt oss hoppas att hennes vistelse i Brighton
får henne att inse sin egen obetydlighet.
Hon kan knappast bli värre.
Blir hon det får vi hålla henne inlåst resten av livet.
Lizzie, du får gärna göra oss sällskap.
Peak District är inte Brighton. Det är ont om officerare, tänk på det.
Följ med oss till Peak District och få lite frisk luft.
Naturens under. Vad är män jämfört med klippor och berg?
Män är antingen arroganta eller dumma.
De är bara trevliga om de inte kan tänka själva.
Passa dig, min kära. Det där luktar bitterhet.
Jag träffade mr Darcy närjag var på Rosings.
Varför har du inte sagt nåt?
Nämnde han mr Bingley?
Nej.
Nej, det gjorde han inte.
Vad är män, jämfört med klippor och berg?
Eller droskor som fungerar?
Var är vi egentligen?
I närheten av Pemberley, trorjag.
- Mr Darcys hem? - Just det.
- Sjön är full med fisk. Vi åker dit. - Nej, det gör vi inte.
Han är så...
Helst inte. Han är så... Han är så...
- Vadå? - Så rik.
Kära hjärtanes, Lizzie, vilken snobb du är!
Ogilla mr Darcy för att han är rik. Det är inte hans fel.
Han är ändå inte hemma. Mäktiga män är aldrig hemma.
Skynda dig.
- År herrn hemma mycket? - Inte tillräckligt mycket.
Han trivs så bra här.
Om han gifter sig får ni kanske se mer av honom.
Han är mycket lik sin far.
När min make var sjuk var mr Darcy mycket hjälpsam.
Han tog hand om tjänstefolket åt mig.
Det är han, mr Darcy.
Ett stiligt ansikte.
Lizzie, ser den ut som han?
Känner den unga damen mr Darcy?
Bara lite.
År han inte stilig, miss?
Jo.
Jo, det är han verkligen.
Det här är hans syster, miss Georgiana.
Hon sjunger och spelar hela dagarna.
År hon hemma?
Miss Elizabeth.
- Jag trodde ni var i London. - Nej.
Nej, det ärjag inte.
Nej.
- Vi hade inte kommit... - Jag kom hem en dag tidigare...
Jag är här med min moster och morbror.
- År det en trevlig resa? - Mycket trevlig.
- I morgon åker vi till Matlock. - I morgon?
- Bor ni i Lambton? - Ja, på Rose and Orown.
Ja.
Förlåt attjag störde.
De sa att huset var öppet för besökare. Jag hade ingen aning.
- Fårjag följa er tillbaka? - Nej.
- Jag tycker om att gå. - Ja.
Ja, jag vet.
Adjö, mr Darcy.
Den här vägen, sir.
Vi träffade mr Darcy. Du sa inte att ni hade setts.
Han bjöd oss på middag i morgon. Han var mycket hövlig, inte sant?
- Mycket. - Inte alls som du beskrev honom.
Åta middag med honom?
Det är något trevligt med hans mun när han pratar.
Gör det något om vi förlänger resan en dag?
Han vill gärna att du träffar hans syster.
Hans syster.
Miss Elizabeth!
- Min syster, miss Georgiana. - Min bror har berättat så mycket om er.
- Det känns som om vi redan vore vänner. - Tack.
- Vilket vackert pianoforte. - Min bror gav mig det.
- Det borde han inte. - Jo.
- Nå, då så. - Hon är lättövertalad.
Han fick stå ut med mitt pianospel en hel kväll.
- Han säger att ni spelar bra. - Då har han begått mened.
- Jag sa "rätt bra". - "Rätt bra" är inte "mycket bra".
Jag är nöjd.
- Mr Gardiner, tycker ni om fiske? - Mycket.
Vill ni göra mig sällskap vid sjön? Invånarna har varit ifred för länge.
- Det görjag gärna. - Spelar ni duett, miss Elizabeth?
- Bara närjag är tvingad. - Broder, du måste tvinga henne.
Utsökt fiske, gott sällskap. Vilken förträfflig karl.
Tack så hemskt mycket, mr Darcy.
Ett brev till fröken.
Det är från Jane.
Det är fruktansvärda nyheter.
Lydia har rymt...
...med mr Wickham.
Ingen vet var de är.
Hon har inga pengar, inga kontakter. Vi har nog förlorat henne för evigt.
Det här är mitt fel.
Jag skulle ha avslöjat Wickham tidigare.
Nej, det här är mitt fel.
Jag kunde ha berättat för mina systrar.
Har man försökt hitta henne?
Min far har åkt till London, men jag vet att inget kan göras.
Vi har inte det minsta hopp.
Om jag kunde hjälpa er.
Sir, jag tror att det är för sent.
Det här är mycket allvarligt. Jag ska lämna er. Adjö.
Vi måste genast åka.
Jag åker efter mr Bennet för att leta efter Lydia.
Varför släppte paret Forsters henne ur sikte?
Jag sa ju att de inte var lämpade att ta hand om henne.
- Och nu är hon fördärvad. - Ni är alla fördärvade.
Hur ska ni nu bli gifta, med en förtappad syster?
Nu måste mr Bennet slåss mot den opålitlige Wickham och sedan bli dödad!
- Han har inte hittat honom än. - Sedan slänger mr Oollins ut oss.
Oroa dig inte. Morbror är i London och hjälper honom leta.
Lydia måste veta vad det här gör med mina nerver.
Ryckningar och spasmer i hela kroppen!
Min lilla Lydia, mitt barn!
Hur kan hon göra så mot sin stackars mor?
- Gör inte så! - Var inte barnslig.
- Kitty, fårjag det? - Vem är det till?
Det är till far.
Det är morbrors handstil.
Far, du har fått brev.
- Låt mig hämta andan. - Det är morbrors handstil.
- De har hittats. - År de gifta?
- Jag ser inte vad han skriver. - Ge mig det.
År de gifta?
Ja, om far avsätter 100 pund om året för henne. Det är hans villkor.
- Går du med på det här, far? - Javisst.
Gud vet hur mycket er morbror har betalat för den där eländige karln.
Vad menar far?
Ingen man skulle gifta sig med Lydia för så lite som 100 pund om året.
Er morbror måste ha varit mycket generös.
Tror du det är en stor summa?
Wickham är dum om han går med på mindre än 10000.
- Gud förbjude! - Far!
Lydia gift, och vid 15 års ålder!
Ring i klockan, Kitty.
Jag måste klä på mig och berätta för lady Lucas. Att få se hennes min.
Och tjänstefolket ska få dricka bål.
- Vi borde tacka morbror. - Han ska hjälpa oss.
Han är mycket rikare och har inga barn. Dottern gift!
År det allt du tänker på?
När du har fem döttrar, vad ska då uppta dina tankar? Då kanske du förstår.
Du vet inte hurdan han är.
- Lydia! - Åh, mor!
Vi åkte förbi Sarah Sims.
Jag tog av mig handsken så att hon kunde se ringen.
Sedan bugade jag och log...
Hon såg nog inte hälften så strålande ut som du, min kära.
Ni måste alla åka till Brighton.
Där kan man hitta män. Ni kanske också får tur.
Lydia.
Jag vill höra varenda liten detalj, kära Lydia.
Jag har tagit värvning i norra England.
Roligt att höra.
Utanför Newcastle. Vi reser dit nästa vecka.
- Fårjag följa med och bo hos er? - Kommer inte på fråga.
- På måndag morgon varjag så uppjagad. - Jag vill inte höra.
Min moster predikade som om hon var i kyrkan.
- Hon var riktigt obehaglig. - Förstår du inte varför?
Jag hörde inte ett ord, eftersom jag tänkte på min käre Wickham.
Om han skulle gifta sig i sin blå rock.
Naturen i norra England lär vara mycket vacker.
"Vem ska vara best man om han inte kommer tillbaka?"
Men det gjorde han, annars hade jag fått be mr Darcy.
- Mr Darcy! - Jag glömde!
- Jag fick inget säga! - Var mr Darcy på ert bröllop?
Det var han som hittade oss.
Han betalade för bröllopet, Wickhams hemgift, allt.
Men säg inget till någon.
- Mr Darcy? - Sluta, Lizzie.
Mr Darcy är inte hälften så högdragen som du kan vara.
Kitty, har du sett min ring?
Skriv till mig ofta, min kära.
Gifta kvinnor har inte så mycket tid att skriva.
Du kommer inte att ha det.
Närjag gifte mig med er far räckte timmarna på dagen inte till.
Mina systrar kanske skriver till mig, för de har inget annat att göra.
Det finns inget värre än att skiljas från sina barn.
Man känner sig så övergiven utan dem.
- Adjö. - Adjö, Lydia. Adjö, mr Wickham.
Adjö, Kitty. Adjö, far.
Jag vet inte vad er far gör med allt bläck.
Mrs Bennet.
Har ni hört, frun? Mr Bingley kommer tillbaka till Netherfield.
Mrs Nichols beställer en bit skinka. Han väntas i morgon.
I morgon?
Ån sen? Mr Bingley betyder inget för oss.
Jag vill aldrig se honom igen.
Vi nämner inte saken igen. År det säkert att han kommer?
Ja, frun. Han är visst ensam. Hans syster är kvar i stan.
Hur han tror att vi är intresserade förstårjag inte. Kom, flickor.
Vi får gå hem direkt och berätta för mr Bennet.
Så oförskämt av honom. Att han vågar visa sig.
Oroa dig inte. Jag är glad att han är ensam så att vi får se mindre av honom.
Jag är inte rädd för egen del, men jag vill slippa andras kommentarer.
Åh, förlåt.
Han är här. Han är utanför dörren.
- Mr Bingley! - Mr Bingley?
Kära hjärtanes! Uppför er naturligt.
Ni får inte verka högdragna.
Han har någon med sig. Den uppblåsta typen från förut.
Mr Darcy? Vilken fräckhet. Hur vågar han komma hit?
Sitt still, Jane. Mary, lägg bort den där. Hitta något att göra.
Gode Gud, jag får ett anfall.
Kitty.
- Det kan inte ligga här. - Mary, banden, banden.
Mary, sätt dig ner genast. Mary!
Mr Darcy och mr Bingley, frun.
Så roligt att se er, mr Bingley.
Det har hänt så mycket sedan ni for.
Miss Lucas är gift och stadgad. Liksom en av mina egna döttrar.
Ni har nog sett det i tidningen fast notisen inte var så märkvärdig.
Mycket kort. Inget om hennes familj.
Ja, jag har hört. Jag ber att få gratulera.
Men det är ledsamt att Lydia har tagits ifrån mig.
Mr Wickham har förflyttats till Newcastle, var det nu ligger.
- Stannar ni länge på landet? - Några veckor. Underjakten.
När ni har dödat alla era egna fåglar så kom hit och skjut så många ni vill.
Mr Bennet står gärna till tjänst och vi kan spara alla rapphöns till er.
Utmärkt.
- Mår ni bra, mr Darcy? - Bara bra, tack.
Hoppas vädret håller i sig.
- Jag återvänder till stan i morgon. - Så snart?
Min Jane ser välmående ut, inte sant?
Det gör hon verkligen.
Ja, vi måste väl ge oss av.
Darcy. Det var trevligt att träffa er alla igen.
- Miss Elizabeth. Miss Bennet. - Kom gärna tillbaka.
I vintras lovade ni att komma på middag hos oss.
Jag har inte glömt det, förstår ni. Minst tre rätter.
Ursäkta mig.
Mycket märkligt.
Vi skulle komma in och hon skulle säga, "Sitt ner".
"Så jag känner..."
Det är rena katastrofen.
"Det har varit..."
- "Miss Bennet." - "Mr Bingley."
Jag går bara in och säger det.
Ja, precis.
Skönt att det är över. Nu kan vi mötas som bekanta.
Javisst...
Du tror väl inte att det är någon risk nu?
Det är stor risk att du gör honom lika kär i dig som förut.
- Synd att han kom med mr Darcy. - Säg inte så.
Varför inte?
Jane.
- Jag har varit så blind. - Vad menar du?
Titta, det är han. Han är tillbaka.
Jag vet att det inte passar sig,
men jag vill be om förmånen att få tala med miss Bennet.
I enrum.
Alla går ut i köket, omedelbart.
Förutom du, kära Jane, förstås.
Åh, mr Bingley, så roligt att se er igen, så snart.
Först måste jag säga attjag har varit en renodlad, fullkomlig åsna.
Kitty, var tyst.
Ja.
Tusen gånger - ja.
Tacka Herren för det. Jag trodde aldrig det skulle hända.
Jag är säker på att de får det bra tillsammans.
De har väldigt lika sinnelag.
De kommer att bli lurade av tjänstefolket,
och vara så generösa att det överstiger deras inkomst.
Överstiger deras inkomst? Han har 5000 om året.
Jag visste att det fanns en anledning till att hon är så vacker.
"...måste befrias från all oärlighet.
Hon kan bara leva sig in i de människors känslor,
vars sinnen glöder med känslighetens värme
och vars argument bottnar i övertygelse.
Hon måste känna inflytandet av de känslor
hon önskar inspirera..."
Kan man dö av lycka?
Han visste inte attjag var i stan i våras.
- Vad sa han? - Han trodde attjag var likgiltig.
- Ofattbart. - Systern påverkade honom väl.
Bravo. Det var det mest oförsonliga tal du någonsin hållit.
Åh, Lizzie, jag vill se dig lycklig. Om det fanns en sådan man åt dig.
Kanske mr Oollins har en kusin.
- Vad var det? - Vadå?
Han kanske har ändrat sig.
Jag kommer!
Ja?
Lady Oatherine.
Resten av er avkomma, antarjag?
Alla utom en. Den yngsta har nyss gift sig, ers nåd.
Min äldsta hade ett frieri i eftermiddags.
- Ni har en mycket liten trädgård. - Får det vara en kopp te?
Absolut inte. Jag måste tala med miss Elizabeth Bennet i enrum.
I ett angeläget ärende.
Ni måste veta varförjag är här.
Ni misstar er, jag har ingen aning.
Jag varnar er, jag är inte att leka med.
Ett oroväckande rykte har nått mig.
Att ni tänker förenas med min systerson, mr Darcy.
Jag vet att det är en skandalös lögn,
och fastjag vet att det är omöjligt måste jag säga min mening.
- Om ni inte tror det, varför kom ni då? - För att bli motsagd.
Det är snarare en bekräftelse, om det nu är sant.
Om? Låtsas ni vara ovetande?
- Har ni inte själv spridit ut det? - Jag har inte hört talas om det.
Kan ni intyga att det är ogrundat?
Jag gör inte anspråk på att vara lika rättfram som ni.
Ni kan ställa en fråga jag väljer att inte besvara.
- Har min systerson friat till er? - Hennes nåd har omöjligförklarat det.
Mr Darcy är förlovad med min dotter. Vad säger ni nu?
Om det är sant hur kan ni tro att han skulle fria till mig?
Själviska flicka. Deras förening har planerats sedan de föddes.
Skulle det kunna stoppas av en kvinna av ringa börd,
vars systers försvinnande ledde till ett hoplappat äktenskap
som bara kom till på er morbrors bekostnad?
Himmel! Ska Pemberleys skuggor bli så förgiftade?
Säg mig, är ni förlovad med honom?
Det ärjag inte.
Lovar ni att aldrig ingå en sådan förlovning?
Nej, och det tänkerjag aldrig göra.
Ni har förolämpat mig på alla sätt och kan inget mer ha att säga.
Jag måste genast be er att gå.
God natt.
Jag har aldrig blivit behandlad så i hela mitt liv!
- Vad är det som pågår? - Bara ett missförstånd.
För en gångs skull, lämna mig ifred!
- Jag kunde inte sova. - Inte jag heller. Min moster...
Ja, hon var här.
Hur kan jag någonsin gottgöra ett sådant beteende?
Efter vad ni har gjort för Lydia
och för Jane, är detjag som ska be om ursäkt.
Ni måste veta. Ni måste veta att det var för er skull.
Ni är för generös för att leka med mina känslor.
Ert samtal med min moster har fått mig att hoppas
som jag aldrig tillåtit mig förr.
Om era känslor är desamma som i April, så vill jag att ni säger det genast.
Mina känslor och önskningar har inte förändrats.
Men ett enda ord från er tystar mig för evigt.
Om, däremot, era känslor har förändrats...
...måste jag säga er,
att ni har förhäxat mig till kropp och själ...
Jag älskar... Jag älskar dig.
Jag vill aldrig mer skiljas från dig.
Då så...
Dina händer är kalla.
Stäng dörren, snälla Elizabeth.
Lizzie, är du helt från vettet? Jag trodde du hatade honom.
- Nej, far. - Han är rik, förstås.
Och du får fler fina droskor än Jane.
Men kommer det att göra dig lycklig?
Har du ingen annan invändning än om jag är likgiltig?
Ingen alls.
Vi trodde alla att han var en stolt, otrevlig karl.
Men det är oviktigt om du tycker om honom.
Jag tycker om honom.
Jag älskar honom.
Han är inte stolt. Jag hade fel. Jag hade helt fel om honom.
Du känner honom inte. Om jag berättade hurdan han är,
vad han har gjort...
Vad har han gjort?
Men jag trodde att hon inte tyckte om honom?
Jag med. Det trodde vi alla.
Vi hade väl fel.
- Och det är inte första gången. - Nej, och sannerligen inte den sista.
Gode Gud.
- Jag måste betala tillbaka. - Nej.
Säg inget till någon. Det skulle han inte vilja.
Vi felbedömde honom, far. Jag mer än någon annan. På alla sätt.
Inte bara i den här frågan.
Jag har varit dum.
Han har varit dum i fråga om Jane och mycket annat.
Men det harjag med.
Du förstår, han och jag...
Han och jag är så lika.
Vi har varit så envisa.
Far, jag...
Du älskar honom verkligen?
Väldigt mycket.
Jag kan inte tro att någon kan förtjäna dig.
Men det verkar som om jag hade fel.
Så jag ger mitt hjärtliga samtycke.
Jag kunde inte ha förlorat dig, min Lizzie, till någon mindre värdig.
Tack.
Om några unga män frågar efter Mary eller Kitty, så skicka in dem.
Jag har all tid i världen.