Штопор
НАДІЯ - ДОЛЯ - ДИЯВОЛ - СМЕРТЬ
ДИЯВОЛ
ЧИ ВИ ВІРИТЕ В ПРОРОЦТВА?
КИНДЖАЛИ МЕЧІ
ДОЛЯ
СМЕРТЬ
- О, Боже! - Ви це бачили?
Було весело.
О, Боже мій.
- Так! Так! - Клас, клас, клас!
- Нудно. - Воно того варто.
- Дітки, ти пропустила. - Так.
Зніміть мене звідси!
Гаразд. Він так не робить.
СТРИБОК
СМЕРТЬ
Так класно! Було відчуття, що розіб'ємося і спечемося в перепічку!
Можливо, але мені здається, що ми ще поживемо.
Пішли на Американські гірки. Ми вже спізнюємося.
Якщо простоїмо в черзі весь день,
то мене точно вб'ють. Усе гаразд? Ходімо.
ЛАСКАВО ПРОСИМО НА ВИПУСКНИЙ У МАККІНЛІ!
Думаю, нас не вб'ють кілька гамбургерів і кола.
Перед "Польотом диявола"? Я точно можу здохнути.
Ні! Те, що нас не вбиває, робить нас сильнішими!
- Я візьму. - Ні. Віддай.
Він навіть не мій, Кевін. Просто... Кевін.
- Є! - Господи! Ти такий ідіот!
- Гей, віддай...
А ти не могла б видалити цю Стейсі?
Це для щорічника. Завтра потрібно здати знімки.
Сумніваюся, що принади Стейсі Кобайяші його прикрасять.
- Так що залишимо їх там. - Я куплю два екземпляри.
Тридцять восьме
- замовлення готове. - Це наше.
Пробач. Кевін зовсім від рук відбився.
Скажи ще, що він тебе з розуму зводить.
Ти ж знаєш, я люблю усіма командувати.
Я з ним розлучаюся. Через кілька тижнів. Після випускного
Я вже давно вирішила. Тільки нікому не кажи, гаразд?
Чудовий кадр! Продажі щорічника явно підуть вгору!
Обожнюю! Обожнюю це!
О, справді. Яке приниження!
- Давай! Давай! Давай! - Ешлі, ти виграєш!
- Виграєш! - Я виграю?
- Звичайно! Давай! - Ну, давай! Давай!
Перевір ті.
- Подивися. Не хочу відволікатися. - Виграєш.
- Ну, давай! Давай! - Не дивися!
- Боже мій! Давай! - О, Боже мій!
Я виграю! Виграю!
- Я виграла! - Я в тебе вірила!
- Боже, дайте мені мій приз! - Молодець.
- Це було чудово, Ешлі! - Чудово!
Ешлі!
Ну, як ти, приятелю? Розважаєшся?
- Ось так? - Так.
Ти знаєш, що тобі це подобається. Давай! Давай!
Прокляття!
Прошу вибачення.
Ти ще не старшокласник.
І що ти тепер зробиш, міс "солодка парочка"?
Мама знає, що ти тут?
Ти будеш останньою сучкою, якщо розповіси їй.
- У мене є докази. - Тоді зніми і ось це.
Є! Ось, про що я казав! Це трійка!
Це три, номер три!
О, я крутий. Я крутий. О, друже, я крутий".
Дай п'ять! Що ти робиш? Відчепися!
Я кращий! Я крутий! Ось так.
Хлопче, я тобі скажу... Прокляття
Крок вперед!
Давай, дітки, три на три. Заради мене.
Спокійно! Зараз! Потрібен приз. Пора.
Це те, що я називаю "зустріч".
Ми це шукаємо? Це те, що нам треба.
Тікайте, але вам не сховатися.
Так, ось і ми, дітки.
- Так! - Ось воно.
- Незрівнянно. - Зніми мене.
Це початок кінця.
Хлопці, давайте в чергу!
Давайте продовжимо!
У чому річ?
У мене щось подібне до дежавю, розумієте?
Щось повинно статися сьогодні.
Гей, Джей! Ходімо!
- Так, так. Зараз. - Ходімо!
Ти боїшся їхати?
Послухай, я знаю тебе.
Можливо, ти не хочеш їхати тому, що найстрашніше в цих гірках...
...відчуття, що ти нічого не можеш контролювати.
Коли страшно, усім починають здаватися жахливі речі.
Але насправді, цього ніколи не відбувається. Ніколи.
- Гаразд. - Біжіть, але вам не сховатися.
Так, ну і де ж ми?
Якщо ви піднімете руки і трохи зігнете їх,
здаватиметься, що ви тримаєтеся за яйця диявола.
І навіщо нам це потрібно?
А коли ще ви побачите такий величезний член?
Я прямо зараз дивлюся на нього.
- Та ви, дівчатка, просто пожежа! - Відчепися, Френк!
- Так, чому ти тут? - Так, ти ж закінчив пару років тому.
Я тинявся поблизу і стежив за вашим розвитком.
- Чудово. Ходімо. - Ходімо, дітки.
- Давай зробимо це. - Давай.
- Гаразд, ходімо. - Вам ніколи не повернутися звідти.
Політ Диявола
Спробуйте не кричати.
Зворотної дороги немає. До скорої зустрічі
Ти як? Хвилюватися нема про що.
Гірки - це просто елементарна фізика.
Перехід потенційної енергії в енергію кінетичну.
Так. Вірогідність збою один до двохсот п'ятдесяти мільйонів.
Так. Спасибі, Маккінлі.
Ти з більшою вірогідністю можеш загинути, гуляючи по парку
Уперед.
Тобі подобається? Я виграв її на "Очманілій драбині".
Знаєш, на тій, що гойдається. Узяв ось це.
Мені подобається. Стара школа.
Френкі Чікс - стара школа, дівчатка.
Що це таке? Із радістю вам покажу.
- Ходімо. - Дітки!
- Скільки вас? - Четверо.
- Четверо. Ворота. - Так.
- Так. Перший вагончик. - Почекайте, ні.
Ні! Будь ласка. Я не хочу сидіти попереду.
Я просто втрачу свідомість. Я не можу дивитися на рейки.
Гаразд, тоді Кері сяде з тобою ззаду. Так, люба?
Просто тому, що я дівчина?
Ні, прокляття. Я збираюся у Берклі і я хочу отримати це поки можу.
- Я сяду попереду. - Джей, їдь. Добре?
- Я виживу. - Ти ж не сядеш одна.
Давайте вирішимо це питання, як справжні чоловіки.
- Що? - Орел.
От лайно!
Гаразд, сідаю ззаду. Усе одно ж їду, так?
Давай. Щасливо прокотитися, дітки.
Гей! Зроби мені послугу. Доглянь за нею. Вона трохи нервується.
- Так. Звичайно. Нема питань. - Усе гаразд? Чудово.
Сідаймо. Джей! Хлопці! Тримайтеся міцніше. Серйозно.
Ти ж знаєш, борги потрібно віддавати.
Їй знадобиться в деякому роді розрада. Я догляну за нею.
- Гей, ні! Вилазь! Вилазь! - Знайди іншого ідіота! Козел.
- Ні. - Давай просто сядемо позаду.
Вгадайте, хто сидить позаду?
Гей!
До зустрічі у кінці.
- Давай, сюди! - Круто!
- Гей! А ви, як тут опинилися? - А що? У мені вже метр і сорок.
- Авжеж. Вилазьте. Обидва. - О, ні!
- Готова? - Я ж казав, що не вийде.
- Ти як? - Ходімо на машинки.
Давай. Залазь.
Так.
Що таке? У мене все гаразд.
Дівчатка, покажете мені свої диньки, коли поїдемо крізь мертву петлю?
Готово!
Ти що, читати не вмієш?
НІЯКИХ СТОРОННІХ ПРЕДМЕТІВ! КАМЕРИ ЗАБОРОНЕНІ!
А можна, я просто покладу її в кишеню? Так нормально?
- Гаразд. - Спасибі, приятелю. Вибач.
Я не впевнений, але останнього разу, коли я був на цій...
Лайно!
Готово!
Дітки! Так, дітки! Перемога!
Давай! Розслабся!
- Дуже високо. - Так.
Ходімо, дітки!
Так! Так!
- Давай зробимо це! - Тільки перемога!
Лайно!
- О, Боже! Боже! - Ось і ми.
О, Боже мій!
- Покажіть мені свої диньки! - Іди в пекло, Френкі!
От лайно!
О, Господи! Ми падаємо!
Лайно!
Кевін!
Ні!
Ні, Іан!
Допоможи!
Ерін, тримайся!
- Тримайся! - Не відпускай!
Не можу!
- О, Боже! - Тримайся, Вен.
Тримайся! Допоможи мені розгойдати її.
Майже вийшло! Обережно.
Ні!
- Гей. Читати умієш? - Можна, я покладу в кишеню?
- Гаразд. - Спасибі, брате.
Гаразд. Їдьмо.
- Що ти робиш? - Готово!
- Так. Уперед, крихта! - Нам треба вибратися звідси.
Не тисніть на кнопку! Не тисніть!
- Випустіть мене! Випустіть мене! - Вен, Вен, усе гаразд.
- Ісусові, це має бути... - Ні! Ми розіб'ємося!
Потече гідравліка! Цей потяг впаде! Будь ласка!
- Що відбувається? - Випустіть мене!
У дівчинки припадок.
- Випустіть їх. Тільки ззаду. - Венді! Пригнися.
- Розслабся. У чому річ? - Я бачила! Я все це бачила.
Катастрофа. Цей потяг розіб'ється.
- Вона просто трохи засмучена. - Слухай, контролюй свою сучку.
Прокляття! "Ми всі розіб'ємося! Потече гідравліка"!
- Вона просто домагається уваги. - Ти просто шматок лайна, Люїс!
- Іди в пекло! - Я?
- Так, іди сам! - Не чіпай мене.
Спокійно.
- Випустіть мене. - Припиніть!
Випустіть мене.
- Дитячий садочок. - Випустіть нас.
- Ходімо, Іан. - Заспокойтеся!
Дівчатка, ви куди? Тут же бійка.
Забери його звідси! Гей! Заспокойтеся!
Випустіть мене. Мені треба до своєї дівчини.
- Гей! Їдьмо! - Ходімо звідси.
- Їдьмо! - Випустіть мене!
- Їдьмо! - Приятелю.
- Їдьмо! Їдьмо! - Ось так!
- Їдьмо. - Випустіть мене!
- Виродок, це моя дівчина! - О, Боже!
Ні! Зупиніться!
Зупиніть! Будь ласка! Рейки зламані! Зупиніть!
- Зупиніть! Будь ласка! - Гей!
Джейсон!
Просто розслабтеся, гаразд?
- Будь ласка! - Відпусти її! Із нею все гаразд!
- Дайте їй заспокоїтися! - Вона йде додому.
Який у тебе домашній телефон?
Ми подзвонимо твоїй мамі. Усе буде гаразд.
Джейсон!
Гей, Венді!
Гей!
Почекай, Венді! Гей!
Я хочу з тобою поговорити про дещо.
Я прийшла, щоб забрати диплом.
- Ти не підеш на випускній? - Ні.
Слухай, ти не одна страждаєш, ясно?
Може, тобі стане легший серед людей, які відчувають те ж саме.
На випускному?
Ні. Спасибі. Із мене досить похоронів.
- Так зроби це заради Джей і Кері. - Зробити що?
Якщо ти вмираєш, то нічого не залишається! Вони мертві, їм байдуже!
Якщо вони на небесах з Лінкольном і Індірою Ганді, їм потрібен випускний?
Ні. Я жива, і навіть мені начхати.
Щойно я поїду з парковки, з Маккінлі буде покінчено.
- Без Джея мені тут робити нічого. - Я тут. Гаразд?
Я пообіцяв Джею, що подбаю про тебе.
На атракціоні, впродовж трьох хвилин.
Але ти не обіцяв це робити усе життя.
Кевін, якби ти не був другом Джея,
а я подругою Кері, ми б навіть не віталися одне з одним.
Ми навіть не подобаємося одне одному.
"Іан Маккінлі".
І як так вийшло, що в мене те саме ім'я, що і в школи?
Джулі, поглянь, хто підписав мій щорічник!
- Не може бути! Клас! - Так.
Думаю, нам варто її запросити.
- Думаєш? - Так.
Вен!
Ми готуємося до випускного і збираємося зараз у солярій.
Ми будемо раді, якщо ти зможеш піти з нами.
- Дуже раді. - Може, поспілкуємося, якщо захочеш.
Ось мій номер телефону.
Твій у мене вже є.
Нам було так приємно.
- Ти не самотня! - Я ціную вашу спробу допомогти.
- Правда? Я стараюся. - Ні. Це вже траплялося раніше.
Я спробував в Інтернеті знайти пояснення подібному.
Венді, вислухай мене.
Я спробував знайти пояснення того, що сталося.
Я дізнався про старшокласників з Нью-Йорку.
Шість років тому вони відправилися у Париж.
Під час посадки на літак, хлопчикові було видіння, що літак вибухне.
Точнісінько, як у тебе.
У нього почалася істерика і семеро хлопців так і не сели в літак.
Як і ми.
І на зльоті рейс 180 вибухнув.
А впродовж наступних семи місяців семеро, що не потрапили на літак,
загинули в нещасних випадках.
Вони померли в тому порядку, в якому повинні були сидіти в літаку.
Якщо тільки хтось втручався, тоді черга мінялася.
Не пішов би ти, Кевін.
Венді! Венді! Гей!
І так кожного разу, як ми приходимо.
Я подумала, а не чи забігти на двадцять хвилин до Мюллера?
На похоронах це чудово спрацювало.
ЛЕГКОЗАЙМИСТА РІДИНА!
Так, але це було всього пару тижнів назад. У нас ще засмага не зійшла.
Думаю, нам буде досить трохи відкоригувати його.
- Хочу, щоб ми добре виглядали. - Гаразд.
Заради цих хлопців, які загинули, яким вже не потрапити на випускній.
Знаєш, ти абсолютно права. Пробач.
Це мій щасливий браслет. Бабуся заповідала його мені!
Джулі?
Мені потрібна...
Мені може знадобитися твоя допомога.
Я почуваюся винуватою перед Джейсоном.
Я повинна була їх зупинити!
Господи! Зазвичай я все контролюю, але я все ж не зупинила їх.
Я повинна була зробити все, щоб зупинити їх!
Я б усе віддала за другий шанс.
Але це неможливо.
Я не хочу, щоб щось подібне сталося з тобою, Джулі.
Я не можу говорити про це з мамою і татом.
Ти - все, що в мене лишилося.
Думаєш, зможеш відвідати мене коли я влаштуюся?
Ти знаєш, де я буду.
Нехай...
Він залишиться у тебе. А я заберу його, коли заїду до тебе.
А як відносно жесту у відповідь?
Ти не могла б дати мені фотоапарат на випускній?
Звичайно! Якщо ти повернеш мені його в понеділок.
Добре.
Там правда батарейка трохи сіла. Струм досить низький.
Так що ти одягайся, а я доки її заряджу.
Круто.
- Ми поспішаємо, Юрій. - Пробачте. Зона погана.
Думаю, це якось пов'язано з солярієм. Доводиться виходити.
Чом би не скористатися цим телефоном?
Так, вона занадто довго базікає і бос лається.
Лайно! Знову вона!
Гаразд, ти йди.
- Ми самі все зробимо. - Гаразд.
І ніяких напоїв в кімнаті цього разу, гаразд?
Чудово.
Що ти робиш?
Ніхто не увійде сюди і не побачить мене голою.
ЧАС ЗАГАРУ - КОНТРОЛЬНА ПАНЕЛЬ. 15 ХВИЛИН
Фото. Копіювати з камери
Боже мій!
СОЛЯРІЙ ВИМИТИЙ І ГОТОВИЙ ДО ПРОЦЕДУРИ. А ВИ?
Він же сказав, ніяких напоїв!
Якщо знову проллєш, нам припаде відмивати його, як минулого разу.
Тепер задоволена? Проливати нічого.
Навіщо Юрій робить тут так холодно?
Може, такий режим потрібний для механізмів?
Пара градусів не зашкодить.
ТЕРМОСТАТ
230В
УВАГА! ПОКАЗНИК НЕ ПОВИНЕН ПЕРЕВИЩУВАТИ 250В!
Біс! Я забула свій айпод!
Кепські справи.
Тут є диски.
Селін? Брітні?
Господи, ми що одні такі круті сюди заглядаємо?
Авжеж!
Байдуже.
Чому ти не зняла трусики?
Штайнметс говорить, що йому подобаються сліди загару.
Добре.
"Тотально холодний" "Слуші"
УБИТИ
Камера зарядилася?
Пробач, акумулятори зовсім дохлі.
Камера не працює. Вибач.
Джулі, мені треба ще кілька хвилин.
Наодинці.
Щось занадто жарко. Тобі не здається?
Дзвонить Ешлі.
Даремно я підвищила температуру.
Дзвонить Венді
- Алло? - Привіт, Ешлі. Це Венді.
Жарт! Залиш повідомлення.
Привіт, Ешлі. Це Венді.
Передзвони мені, будь ласка. Ще раз спасибі за запрошення.
Хто-небудь! Допоможіть!
Пробач, що я запізнилася.
КОМПАНІЙ "ЗАСМАГА ФЕНІКСА"
Відчиніть двері!
Допоможіть!
Ми відчуваємо, що наші життя не у наших руках.
Що смерть контролює, стежить за нами.
Наше народження - лише початок смерті.
Але це така трагедія, коли обриваються юні безневинні життя
які ми пережили останнім часом,
чи коли тихо вночі йдуть від нас люди похилого віку,
усі ми рівні перед лицем смерті.
Рівні? Перед лицем смерті?
- Усі ми? Як ви можете? - Замовкни, Маккінлі!
Друже, вдумайся. Чарлі Менсон дожив до сімдесяти.
- Осама? Досі дихає! - Ходімо.
Сутенери і віце-президенти досі вештаються навколо.
Не дивлячись на всі їх злодійства, вони живі!
А дві дівчата, які нікому не зробили зла,
не дожили навіть до вісімнадцяти.
Хіба це рівність?
- Ну, годі вже. - Що? Я можу... Гаразд.
Гаразд. Усе. Усе гаразд. Зі мною все гаразд!
Ті з вас, хто хочуть попрощатися,
будь ласка, підійдіть.
Я почуваю себе таким винуватим.
Ти-то тут при чому?
Я сприймав жінок, як жучків.
Якби я бачив в них...
людей, абощо,
вони б так не переймалися, як вразити Франкліна Чікса.
Дієти, дезодоранти, тренажерний зал.
Солярій.
Не засмучуйся, Френкі. Не переживай через те,
що в кожній історії ти бачиш лише себе.
Боже!
Так. Справи кепські насправді.
Нудно, чорти забирай!
Якщо тобі коли-небудь припаде побувати на моїх похоронах,
принеси хоча б ігрову приставку. Принаймні, буде чим зайнятися.
- Алло? - Я з Джеєм.
ДЖЕЙСОН РОБЕРТ ВАЙЗ. 1988-2005
Що ти тут робиш, на задвірках?
Ти могла б потрапити і в другий ряд.
Я не хотіла засмучувати всіх своєю присутністю.
Я подумала, може тут я зможу відчути Джея,
його дух або присутність.
Але тепер, коли я тут,
розумію, що єдине місце, де не віриш в життя після смерті,
це кладовище.
Так. Я теж не відчув Кері.
Я намагався.
Це важко.
Я подумала, може, він зі мною...
Того вечора, перед тим, як я зайшла ці гірки, Джейсон сказав...
Боже, він умовляв мене поїхати... Він сказав:
"Ти боїшся тому, що не можеш контролювати гірки".
І я відчула страх тієї самої хвилини.
Можливо, я навіть сама викликала у себе галюцинацію.
Але цей страх, це не просто переляк.
Неначе щось увесь час поруч.
Воно постійне зі мною.
- Ти думаєш, це Джей? - Ні, я знаю, що це не він.
Із Джейсоном я почувала себе зовсім інакше.
Воно холодне і жахливе.
Це остання фотографія Лінкольна.
Об'єктив був розколотий і вийшла лінія, яку не змогли прибрати,
саме сюди влучила куля.
Подивися. Бачиш цю тінь?
А яке відношення ці фотографії мають до нас?
Дивися.
Це сталося за рік до вибуху Рейсу-180. Поглянь на знак!
НАСТУПНИЙ 180-й
Думаю, ти прийшла тому, що замислилася про цей рейс 180.
Можливо, так все і сталося. Можливо, щось сталося,
але не можна вірити всім небилицям
- Тобі потрібна відповідь. - Це знімала я.
Того вечора.
Ці?
Це воно?
От лайно.
От лайно!
Із тобою все гаразд?
Мені недобре.
Коли ти їла востаннє?
Я не пам'ятаю.
Їдьмо. Я поведу.
ТРЬОХСОТРІЧЧЯ МАККІНЛІ
Так, ці хлопці з 180-го рейсу загинули у нещасних випадках,
у тому порядку, як вони загинули б, якби залишилися на літаку?
Це означає, що Френкі сидів за Ешлін і Ешлі.
Коли я побачила їх фотографію, я відчула,
немов там була якась підказка.
Я навіть подзвонила їм, щоб зупинити.
- А що на фотографії Френкі? - Вона тут.
- У тебе? - Так.
- Обережно! - Гей!
- Гей! Ви що, з'їхали з глузду? - Даруйте!
Давай, поїмо онде.
Візьмемо у віконці. Не хочу, щоб хто-небудь чув.
Приємно бачити, що ти не втратила свою пристрасть до контролю.
- Вона в тебе? - Так.
- Ось фотографія Френка. - Добре.
Ну, це очевидно. Він впаде зі сходів.
Це мотузяні сходи. Можливо, він повіситься.
Може, все не так буквально?
Може, щось із цими призами?
Хочеш сказати, що його вб'є велетенський Губка Боб?
Губка Боб живе у воді.
І звідки тільки це тобі відомо.
Так. Він виграв цю дівчину на ланцюжку.
Може, це оті великі колеса?
- Так. - На цьому знімку я нічого не бачу!
Гаразд. О, Боже!
Гаразд.
- Ваше замовлення? - Зараз. Що ти будеш?
Із тобою все гаразд?
Цей екран допоможе контролю якості ваших замовлень.
Будь ласка, скажи, що в тебе несправні дроти.
Ці хлопці під'їхали занадто близько!
З глузду з'їхали! Ви занадто близько!
Гей!
Стій!
Обережно! Лайно! Що за біс?
О, Боже!
- Вилазь! Вилазь! - Що?
Позаду!
У вантажівці нікого немає!
Прокляття! Давай! Проїжджай! Швидше!
- Лайно! - Назад! Назад!
Бережи очі! Сюди. Сюди.
Давай!
Давай! Швидше! Ну ж бо. Ну ж бо!
Я сподівався піднятися нагору, може там зупинитися.
Ми закінчили. Вас підвезти?
До мого будинку недалеко. Звідти я тебе підвезу.
Із нами все гаразд.
Ти так вважаєш?
Все буде добре.
Думаю, як Френк...
Це не просто жахливо. Ти відчуваєш...
Відчуваєш, що це був рок?
Тихіше. Гаразд? Спокійно.
Давай просто...
Просто відійдемо на крок назад.
Френк сидів за Ешлі, але тут немає сходин.
Там не було мотузка. Нічого з того, що було на фотографії.
Ми помилялися на рахунок фотографій.
Мені треба було просто поїхати. І не знати ні про що.
Ні! Неуцтво ніколи не буває краще.
Ігнорувати - значить втратити контроль.
Ти це прочитав десь на уроках англійського у місіс Брукс?
Ні. Знаєш... Я не...
Я не такий ідіот, яким ти мене уявляєш.
Гаразд. Після Френка - Люїс...
Потім Іан і Ерін.
За ними є ще хтось, але вони не видно.
- Ти пам'ятаєш? - Ні.
Ти їх можеш упізнати? Треба запитати Люїса і Ерін. Вони можуть згадати.
Є ще фотографії з американських гірок?
Думаю, тепер таке буде траплятися з нами до кінця життя.
Так.
А знаєш, я збирався...
...зробити їй пропозицію.
Відразу після випускного.
Почекай. Дивися, позаду Стейсі!
Це Френк.
На цій фотографії видно, як він помер!
Повернемося до Люїса.
Так. Він з цим молотком.
Вантаж опускається вниз йому на голову.
Потрібно перевірити. Дивися, Люїс у тренувальному футбольному таборі.
Команда називається "Султани".
Ось в чому рішення.
Ми повинні сказати йому. Показати ці фотографії!
Хіба ти не хотів би знати?
- А є наші фотографії? - Так. Так, звичайно.
Ні. Ні, свою я не хочу бачити. Ні!
- А як же щодо неуцтва? - Так, це усе нісенітниця, ясно?
Ніколи не думав, що побачу свою смерть до того, як вона станеться.
Але знаєш, що? Ми можемо розповісти Люїсу, але...
Серйозно, якщо в цьому і правда щось є,
коли я побачу цю фотографію, у мене почнеться параноя.
Ти знаєш, я не хочу її бачити,
поки в цьому не буде необхідності.
Поки не доведеться цього робити.
Ще дещо.
Усе дуже погано?
Щось хворобливе чи потворне?
- Моя дупа там не бере участь? - Побачимося завтра.
- Ви обоє психи. Обоє. - Просто вислухай.
Спочатку були Ешлі, потім Френкі, а наступним сидів ти.
- Подивися. - Так, припини, Кевін!
Маккінлі і Ерін були за тобою. Там були ще двоє.
- Не пам'ятаєш, хто? - Не пам'ятаю і мені начхати!
Я не збираюся в це вірити. Усе, що ти кажеш, це нісенітниця!
- Послухай, Люїс. - Кевін, це схоже на ті історії.
ТЕ, ЩО НЕ ВБИВАЄ ТЕБЕ, РОБИТЬ ТЕБЕ СИЛЬНІШИМ
Схоже, хлопець загинув у машині, яку вкрав 10 років тому.
Дві його сестри померли, коли їхали назустріч одна до одної.
Розумієш, таке ось лайно.
- Бруінс - козли! - Точно!
- Так! - Бруінс - козли!
- Виродки! - Бруінс - козли!
Ви вірите в це лайно, як у міські легенди.
Троє людей загинуло, Люїс!
Ти серйозно вважаєш це простим збігом?
Як можна заперечувати очевидне?
- А що відносно вас двох? - Що?
Ви обоє втратили близьких людей.
І щоб не відчувати провину, ви бачите якісь там знаки.
Я не звинувачую вас, але все це неправильно.
Це заперечення.
Гаразд.
А що сталося на американських гірках?
- Венді все бачила. - У неї було передчуття.
Трохи дивно, але це лише передчуття!
Я тут тому, що сам іноді щось відчуваю.
Ні, ти знаєш, що це або станеться, або ні.
А їй видіння прийшло нізвідки.
- Ти тут і живий завдяки їй! - Ні, я живий завдяки собі.
Послухай. Ти ж бачиш, що ми праві.
- Але який сенс у цьому? - Ніякого.
- Нісенітниця якась. - Навіщо це заперечувати?
Тепер з приводу видінь.
Коли граю, я бачу своє життя. І воно точно зараз не закінчиться.
Усе буде так, як бачу я.
Тридцять п'ять ігор і жодної травми.
- "США сьогодні". - Друга команда.
- Я гратиму за "Султанів"! - Тебе не взяли через Бруінс!
- У біса Бруінс! - Так, ну їх!
- Ти в біса правий! - Та хто вони взагалі такі?
Через чотири роки Люїс Ромеро поїде на півфінал в Окленді.
Він гратиме.
П'ятнадцять сезонів і чотири кільця Суперкубків на його пальцях.
Люїс не боїться смерті. Та пішла вона!
Смерть - вболівальниця Денвера.
Смерть носить синє і помаранчеве.
Справжній чоловік носить чорне!
Люїс не боїться смерті.
Смерть боїться мене!
- Кевін. - Тому що я виграю, дітки!
Я просто виграю, Кевіне!
Це все, що я вмію. Я виграю!
- Та пішла смерть! - Чортовий Бруінс!
Так!
- Обережно! - Люїс!
Зовсім близько, приятель.
Ти бачив це?
Що я вам казав, Кевін? У дупу смерть!
Я виграв! Я знаю, як це робиться, Кевін!
Я переміг!
Боже!
Я щось зробила?
Це я винна в усьому?
Не треба, Венді.
Чому я?
Багато хто хоче володіти даром пророцтва, бачити привидів.
Я - ні.
Я просто хотіла зупинити. Зупинити.
Я не знаю, чому, Венді. Але ти нічого не зробила.
Зрозуміло? Це просто...
Я не знаю. Хотів би я знать, чому?
Хоча б просто здогадатися, щоб ти відчула себе добре, але...
Я не можу.
Я нічого не можу зробити.
Можеш сісти за кермо?
Так.
Ти знаєш, ця моя фотографія.
Мені ж не розриває там голову, абощо?
Адже там не розрубує мечем? Чи залізною дубиною?
Так?
Зіп, це Піп. Ти закінчив замовлення з фанерою?
Здається, ні, Піп.
Начальник хоче, щоб я спочатку позбавився від цих голубів.
Вони псують систему безпеки.
Привіт, малятка.
Щойно я закінчу розкладати по полицях те,
що не змогли розкласти ці тупоголові клієнти,
мені хотілося б забратися звідси. Гаразд?
Гаразд, дітки.
- Вибач. Це Венді і Кевін. - Лайно!
Ви мене до смерті налякали!
Почекай ще. Послухаєш, що ми тобі розповімо.
Зіп, це Піп. Спускайся.
Тобі треба це послухати.
Ти мене заінтригувала, Піп. Я спускаюся.
Давайте прояснимо. Значить, мене вб'є машинка для поліровки нігтів,
а Іан помре від розладу?
Ти бачила, що сталося з Венді?
А що сталося з іншими? Ти щойно бачила фотографії.
О, Боже! Що відбувається?
Який жах! Просто безумство!
Нам треба знати, хто сидів за вами на гірках.
Так. Хто ж сидів за нами на гірках?
Випадково не той хлопець, що стане менеджером в "Ред Лобстер"?
Ні. Не знаю. Боже, я згадав.
Це був хлопець з чорним годинником. Я не бачив його обличчя, але...
...наглядач схопив його за дупу ще до того,
як потяг рушив, якщо вам це чим-небудь допоможе.
Думаєш, нас бентежить те що ти над нами смієшся?
Йдеться про наші життя. Який у нас вибір? Підкорятися?
О, Боже! Та "цього" не існує!
Ви що, вважаєте, що смерть - це щось подібне до людини?
Ні. Це... це деяка сила.
Так. Усі знають. Сила - це просто сила.
От і все. Це трансформація енергії.
У сили немає мети, вона не розумна, ось що таке сила.
Але вона розумна, Маккінлі.
У попередніх випадках, якщо когось з ланцюжка рятували,
вона його пропускала. Саме тому ми й тут.
Приятель, ти що таке палив?
- На верхній полиці. - Добре.
Кевін! Такі прапорці були на фотографії.
Іан, обережно, коробки!
Ти що робиш? Ти ж сказав: "Коробки падають"!
- Я сказав: "Обережно, коробки". - Навіщо? Вони нічого не роблять.
Ми не збираємося вибачатися за те, що хотіли врятувати тебе.
Ти досі не бачив і половини від того, що бачили ми.
Досі.
Гаразд. Так хто наступний згідно вашої теорії? Я або він?
Усе відбувається в тому порядку, в якому люди сиділи на гірках.
Але ми не знаємо, як це працює з тими, хто сидів разом.
Ми не знаємо, яка з двох Ешлі померла першою.
Боже, як же зі смертю все складно.
Ні, ти знаєш. Це не складно. Це просто.
Люди помирають. Це частина життя.
Сотні тисяч помирають щодня.
Ми лише біологічні машини, а смерть - це...
- На верхню полицю. - ...кінець біологічних функцій.
Все просто.
Ти вважаєш, те, що сталося з нами - просто?
Коли б не Венді і її попередження,
ми всі вже були б мертві. Тобі це ні про що не говорить?
О, так.
Кевіне, а чому, коли хлопець вмирає від серцевого нападу,
ніхто не говорить: "О! Та він їв французький тост,
коли принцеса Діана померла в Парижі,
він побачив її похорони по телевізору і ось він мертвий"!
Тому що це було б безумством. І саме так ви зараз і виглядаєте.
Психами.
Я все зробив. Так що закінчуй. І ходімо звідси.
Гаразд.
НЕ ПРИБИРАТИ!
СИЛІКОН
ВБИВАЄ
Гидота.
Гаразд.
Давайте подумаємо над тим, що ви говорите.
Ви стверджуєте, що у смерті є підступний план,
і вона йому слідує. Чудово.
Третій закон Ньютона про рух.
Припустимо, що він діє і на смерть так само,
як діє всюди.
Ньютон казав, що у кожної дії є протидія.
Отже, якщо смерть зробить дію, ми можемо те ж саме.
І наші дії можуть стати протидією...
...смерті, що зупинить її наміри.
- Ти знущаєшся, але продовжуй. - Гаразд.
Гаразд. А що, якщо останні у черзі...
...раптом просто вирішать...
...накласти на себе руки.
Оце вже точно розладнає будь-які плани.
Навіть плани смерті! І це краще. Це врятує п'ять пропущених життів.
Добровольці є?
Не думаю.
Ось воно!
ПОЛІЦІЯ МАККІНЛІ ШТАТ ПЕНСИЛЬВАНІЯ
Я нічого не розповів. Думаю вони намагалися нас просто налякати.
Затримувати нас нема за що.
- Що ти їм сказала? - Усе.
Я нічого не зробила. Я розповіла їм про фотографії і про рейс- 180.
І про Френкі, і про Люїса, і навіщо ми пішли до Ерін і Яна.
- Вони тобі повірили? - Авжеж, точно.
А ти б повірив? Ти б вирішив, що я з'їхала з глузду.
Вони тримали нас десять годин.
Судячи з усього, хто б не сидів за Ерін того вечора, він вже труп.
Ми наступні.
Відтепер.
Іан помер би першим, якби ми не втрутилися.
Значить, вона пропустила Іана. От як ми набудемо контролю.
Якщо хтось втручається, життя яка йде наступною - врятована.
Стій. Стій. Судячи з того, як ми сиділи на гірках...
Я наступний. А потім ти.
Ми можемо це перемогти.
Ми підійшли так близько. Здаватися не можна.
Батько приїхав. Він довезе мене додому.
- Упевнений, що не треба бути разом? - Це всього на пару годинників.
Їдь додому, оглянь ще раз фотографії, пошукай підказки.
А я запитуватиму усіх, кого зустріну, хто ще був тоді на гірках.
Мені більше нічого не слід знати?
Ні. Просто...
Я вже майже божеволію. Сподіваюся, із тобою все буде добре.
Чому?
Тобто, ми навіть не подобаємося один одному.
Іди сюди.
Гаразд? Я візьму мобільний.
Вен? Ми сьогодні зустрічаємося з хлопцями...
і я візьму свій щасливий браслет?
Це Джулі. Залиште повідомлення.
Подзвони мені. Якнайскоріше.
Алло?
Ти не пам'ятаєш, Джулі була на гірках?
Твоя сестра? Ні. Ні, вона б уже давно сказала.
У дівчини, що сидить за Яном і Ерін був такий самий браслет,
як наша бабуся дала їй.
Ембер або Перрі, можливо, були з нею. Так що вони наступні.
Я повинна знайти Джулі. Вона поїхала на свято.
Я зараз тут у якості охоронця.
Я пошукаю її.
- Я їду. - Вен, почекай.
Послухай, наступні ми.
Якщо з ними станеться щось до того, як ми зустрінемося
Пам'ятаєш, ми збиралися подивитися на свої фотографії?
Час настав.
Чудово. На моїй немає підказки. Я просто стою...
...на чорному фоні разом з Джейсоном в парку розваг.
Почекай. Маккінлі.
Іан? Він теж на фотографії?
Ні. Але це схоже на підказку.
А ти на фотографії примружився від спалаху.
Це все. Більше нічого. Усе розмите, неначе...
ФЕСТИВАЛЬ ФЕЄРВЕРКІВ
Неначе в обличчя світить феєрверк?
Англійці йдуть! Англійці йдуть!
Беремо їх гарячими!
Хапайте червоних мундирів!
Колона, вперед!
МАККІНЛІ СВЯТКУЄ!
Змій в небесах.
А тепер, чекатимемо салют.
Іди до біса, Бен Франклін.
- Але він наполягав, щоб я підійшла. - Ну, він був би тут, чи не так?
Незрівнянно!
Гей!
- Гаразд! - А ну, забирайтеся звідси з вогнями!
- Загасіть їх! - Охорона, приятель.
Давай! Швидше! Ходімо!
Пані та панове
дозвольте вважати наше святкування в Маккінлі...
і Фестиваль феєрверків - відкритими.
Боже. Джулі.
- Що? - Дивися! Там Кахілл.
- Думаєш, коштує? - Даруйте, вам сюди не можна.
Місця для перегляду там. І ви теж, сер.
Вони не можуть на вигнати.
Гей, ми все зрозуміли.
Прошу вибачення.
- Леді. - Хлопчики.
Як справи?
Джулі! Ви троє, ходімо зі мною.
- Що ми зробили? - Це заради вашої ж безпеки.
- Я розповім, щойно ми підемо. - Ходімо!
- Джулі! - Гей! Гей, гей!
Джулі!
Чудово!
Є!
Так, круто.
Підпалюй! Підпалюй! Давай!
Джулі!
- Лайно! - Нам кінець!
Джулі! Почекай! Почекай!
Ти в небезпеці. Я повинен тобі пояснити дещо.
Дозволь мені пояснити тобі ось це.
Джулі, обережно!
Джулі!
Підрізуй його!
О, кінь!
Гаразд, гаразд.
Не підходьте! Він небезпечний!
- Я тримаю його. - Пусти мене!
Ти повинна сказати мені Вислухай мене.
Скажи мені, хто сидів з тобою на гірках?
Джулі, Із тобою все гаразд?
Скажи мені, хто був на гірках! Хто? Вона наступна!
Кевін!
- Пожежа! - Ходімо звідси.
Ти врятувала мені життя.
- Спасибі, Маккінлі. - Замовкни, Маккінлі!
- Ні! - Нам треба йти.
- У чому справа? - Іан Маккінлі. Він причина смерті.
На фотографії я була в майці з написом "Маккінлі".
- Це він. - Що?
Ходімо до першого намету. Там охорона.
Забирайся звідси, Маккінлі!
Так, я просто насолоджуюся святом.
- Ти переслідуєш мене! - У тебе параноя.
Але я бачив, що сталося.
Ти наступна, так? Адже ти остання?
- Так, у мене б теж була параноя. - Ти мені навіть не віриш.
Що ж, побачив, означає повірив.
- Ти повинен від мене бути чимдалі! - Повинен? Оце формулювання!
Не може бути.
Я причина твоєї смерті?
Як ти була причиною смерті Ерін?
Що, що, що? Що?
У тебе було видіння? У нім був я?
Я був на фотографії?
Тільки скажи, як мені почати! І покінчимо з цим!
Ти врятуєш мене, якщо просто будеш триматися від мене чимдалі.
Яка мені тепер різниця? Я врятований! Для мене все скінчено. Я не вмираю.
Я не вмираю!
Бачиш?
Я не помру! А ти - помреш, Венді.
Ти - покійник!
ЧЕРЕЗ П'ЯТЬ МІСЯЦІВ
Привіт. Спасибі.
- Не знаю, ходімо куди завгодно. - Велике спасибі.
Стоп. А як щодо твого класного місця? Ми зійдемо на Бут?
- Ти про Гупту? Це на Освальді. - О, точно.
Знаєш, якщо я не потраплю додому на День Подяки,
мені буде просто необхідна деяка подібність традиційної вечері.
Індичка, пиріг.
Якщо в тебе один раз не буде індички, думаю, тебе це не вб'є.
- Пробач... - Усе гаразд.
Сто восьмидесятий
Як щодо тебе і Гупти?
НАСТУПНА ЗУПИНКА Енді
Щодня - НИЗЬКІ ЦІНИ НА СТАНЦІЇ
ДЕ КОЖЕН СОЛЯРІЙ "ЗАСМАГА ФЕНІКСУ"
ВІД СМЕРТІ І ПОДАТКІВ НЕ ВТЕЧЕШ
Станція Бут-Стрит. Наступна - Освальд. Кінцева.
Наступна станція - це кінцева.
Венді, нам на наступну.
- Давайте, прогуляємося пішки. - На вулиці прохолодно.
Так, але я люблю свіжість.
Мені треба прогулятися.
Станція Бут
- Чудово! - Так!
- Побачимося. - Бруінс, уперед!
Бруінс!
Гей, заспокойся!
- Ходімо. - Пробачте.
- Обережно! - Гей, Бруінс!
Ви пропустили свою чергу! Бачите?
- Ось так! - Проходимо.
Прошу вибачення.
Боже мій!
Не можу повірити!
Сюди.
Ходімо. Ходімо.
Давай
- Думала, ти приїдеш лише ввечері. - Так, татова машина зламалася.
І він не міг її полагодити всі вихідні.
Щоб не чекати кілька годин, сіла на ранній потяг.
Сподіваюся, не доставлю незручностей.
Ні. Я просто...
...напевно відчула, що ти приїдеш.
Я просто...
У мене з'явилося те ж саме відчуття, як того вечора.
Ні. Ні. Це скінчилося.
Ти, я і Кевін впоралися з цим.
Іан був причиною твоєї смерті, ти залишилася жива і все позаду.
Слухай, я не хвилююся.
Удома я зустріла Кевіна. Він теж спокійний.
Я б на твоєму місці, поки щось не станеться зі мною і з Кевіном,
не стала б хвилюватися.
Ти права.
Хочеш познайомитися з моїми друзями?
Авжеж!
Хлопці, це Джулі, моя...
Що ти тут робиш?
Венді! Джулі! Оце так зустріч!
- Давно ти їдеш у цьому потягу? - Прямо з дому.
Я їду на гру. А потім збирався заглянути до тебе.
Із тобою все гаразд? Щось не так?
Джулі, пригнися!
Джулі!
Кевін!
О, Боже!
Ні!
А потім збирався заглянути до тебе, але...
Із тобою все гаразд? Щось не так?
Потяг...
Лайно! Тільки не знову.
Нам треба вибратися звідси!
Не працює! Хто-небудь, зупиніть потяг!