Denna film berör historiska fakta-
-tidigare ej publicerade förhörsprotokoll och intervjuer.
-Jag måste gå. -Vad har du för planer?
-Gisela... -Då förstår jag.
Kom så går vi!
Vi ses i morgon klockan tolv i engelska trädgården.
-Hans borde ringa. -Det ska jag hälsa.
-Har han lugnat ner sig? -Du borde inte ha skrikit så.
Men det är snart glömt.
Äntligen! Det var på tiden. Fortsätt!
-Är det allt? -Det fanns inte mer.
"Vårt folk är skakat av katastrofen vid Stalingrad."
"Våra befäls geniala strategi har hetsat 330 000 man i fördärvet."
Sophie lilla, Willi blir säkert glad om du hjälper honom.
-Här. Frimärkena...och listan. -Tack.
Och resten?
De sprider jag på universitetet i morgon.
-Är du galen?! -Tänk på revolten på Tyska muséet.
Gestapo har högsta beredskap. Och våra slagord överallt på väggarna.
Vi gömmer resten tills vi får nya omslag.
Det finns inga - pappersbrist.
Att skriva på väggarna är tillräckligt farligt.
Men flygblad på universitetet mitt på ljusa dagen?
-Nu måste vi göra nåt! -Nu vimlar det av angivare.
När bolsjevikerna kommer får de tag i alla på en gång.
Jag skulle inte vilja att ryssarna kom först. Du hatar ju dem mest.
Hans, det är vansinne. Gör det inte.
Jag går in under föreläsningen och sen omedelbart ut igen.
Det är för riskabelt.
Jag tar på mig ansvaret...ensam.
Ska du gå med resväskan full genom Schwabing?
Jag tar den.
-Det är inte rätt om Sophie... -Kvinnor klarar sig lättare.
Hon har rätt.
Då så... Det är dags att avtåga.
Vi ses klockan 12 i morgon hos mig.
-Redan i morgon? -Nazisterna väntar inte heller.
Tack.
-Sitt inte uppe länge. -God natt.
"Kära Lisa, jag lyssnar på Forellkvintetten nu."
"Man känner i Schuberts verk luften och dofterna"-
-"fåglarnas och alla djurens jubel."
"Upprepningen av temat på pianot är som kallt, klart vatten."
"Det är hänförande. Hör av dig snart."
"Hjärtliga hälsningar. Din Sophie."
Om mamma har marmelad? På marknaden finns bara kålrotssirap.
Tillräckligt diskret?
I dag tänds gnistan på universitetet.
God morgon!
-Vi ska till nervkliniken. -Sophie ska åka till Ulm. Jag kommer.
Nu sticker vi! Fort!
Det är några kvar i resväskan.
Uppe har vi inte lagt några.
Nu sticker vi!
Stanna!
Stanna genast! Ni där!
-Ni är gripna. Stanna, säger jag! -Vad är det?
-Ni är anhållna. -Det är ju löjligt. Släpp mig!
-Vi var på Psykologen. -Nej, ni kastade ut flygblad.
Släpp honom! Det var jag som slängde det.
Det kommer att anmälas. Nu kommer ni båda med!
Det får följder, även här på mitt universitet.
"Folket är skakat av katastrofen..." Kom in!
Så många? Ofattbart!
-Är det alla? -Ja.
Schmid, ni skriver en rapport.
Studenten har nåt där!
Hit med det! Ett flygblad till!
Släpp, eller tänker ni tvinga oss att bruka våld?
Allt det här hör till det.
Mohr, från statspolisen. Heil Hitler!
Där är de båda gripna och här är smädesskriften.
Jag har båda...
Kan ni visa legitimation?
-Fröken Sophia Magdalena Scholl? -Ja.
-Och herr Hans Fritz Scholl? -Ja.
-Är ni syskon? -Ja.
Det svaga könet.
21 år.
Är det motståndet mot Stortyskland, som håller Europa i sitt grepp?
Ynglingen försökte riva sönder papperet.
En okänd studiekamrat tryckte det i min hand. Jag ville utplåna det.
-Tillhör resväskan er? -Ja, mig.
För bort dem!
Jag har ordnat så att universitetet är avstängt.
-Ingen får lämna det. -Jag stannar givetvis också.
Gå hem och säg åt Alex att inte vänta på mig.
Scholl, Hans, till förhör hos Mahler!
Följ med nu, fröken!
Följ med här!
Lossa handbojorna. Tack!
Nu börjar det.
Sätt er.
Scholl, Sophia Magdalena, från Ulm.
Född den 9 maj 1921 i Forchtenberg. Evangelisk.
-Far? -Robert Scholl. Yrkesledare.
Avslutad utbildning till barnsjuksköterska.
Bosatt på München 23, Franz-Joseph- Strasse 13, gårdshus, hos Schmidt.
-Tidigare straffad? -Nej.
Ni har erkänt att ni kastade flygbladen från balustraden?
De låg på marmorräcket. Jag knuffade ner dem när jag gick förbi.
-Varför det? -Jag tycker om att skämta.
Jag erkände det. Men nu inser jag att jag begick en dumhet.
Jag ångrar att jag gjorde det, men jag kan inte göra det ogjort.
De flygblad som ni kastade ner på universitetet-
-faller under krigslagarna.
Vet ni vad medhjälp till fienden och högförräderi bestraffas med?
-Jag har inget med det att göra. -Fängelse, tukthus eller dödsstraff.
Jag har faktiskt inget med det att göra.
-Vill ni ha en cigarett? -Nej, tack.
-Men ni röker? -Ibland.
-De passar precis. -En tillfällighet.
Varför tar ni med er en tom resväska till universitetet?
Jag ska hem till Ulm och hämta tvätten som jag tog med dit.
Till Ulm? Så långt bort? Mitt i veckan?
Bara för att hämta tvätt?
Nej, även för att jag vill träffa min väninna och hennes nyfödda.
Varför mitt i veckan när ni har föreläsningar? Det verkar oöverlagt.
Eftersom min väninna reser tidigare än planerat till Hamburg.
Jag skulle ta snabbtåget 12.48.
Jag har stämt träff med min systers pojkvän på Holzkirchner-stationen.
-Namn? -Otto Aicher.
Han kom med tåget från Solln till München 11.30.
-Aicher med "e"? -"ai".
-Hade ni inte smutstvätt till Ulm? -Nej.
Små plagg tvättar jag för hand och de stora behövde inte tvättas.
Ni har alltså inget behov av rena kläder.
Samtidigt säger ni att ni har med er en tom resväska för rena kläder?
Jag ville ordna för de kommande veckorna när jag ändå var i Ulm.
Vad gjorde ni på universitetet när ni skulle till Ulm?
Jag hade stämt träff med Gisela Schertling.
Vi skulle äta middag i Engelska trädgården kl. 12.
-Fast ni skulle till Ulm? -Jag ändrade mig i går kväll.
Jag gick till universitetet för att lämna återbud till Gisela.
Varför var er bror med er på universitetet-
-där ni bara skulle lämna återbud till Schertling?
Vi gick ofta dit. Hans skulle till nervkliniken.
Portvakten säger att ni var på läktaren på andra våningen kl. 11.00.
Vad gjorde ni där?
Vi var på väg till Gisela som satt på en filosofiföreläsning.
Det är ju på första våningen.
Vi kom tidigt och jag visade min bror Psykologen.
Där gick jag på föreläsningar. Den ligger på andra våningen.
-Var fanns flygbladen då? -De låg utspridda på golvet.
-Läste ni dem inte? -Jo, men bara flyktigt.
-Min bror skämtade om det. -Politiska skämt?
Nej, bara om pappersslöseriet. Han är lika opolitisk som jag.
Deltog ni i revolten bland studenterna på Tyska muséet-
-under distriktledarens tal nyligen? Det var obligatorisk närvaro.
Jag håller mig borta från politiken.
Vad tycker ni om det distriktsledaren sa?
Kvinnor ska skänka führern ett barn hellre än att hänga på universitetet.
Och när han lovade en av de mindre vackra en av sina adjutanter?
Det är en fråga om smak.
Omständigheterna kring gripandet gör er till misstänkt.
Jag råder er att säga sanningen utan tanke på biomständigheter.
Jag nekar till att ha något med flygbladen att göra.
Jag förstår att misstanken kvarstår-
-men min bror och jag har inget med det att göra.
Så er verkliga upp fattning förblir förborgad för oss?
Jag är helt öppen mot er.
Kollegerna har inte hittat några spår av flygbladen i resväskan.
Er bror har bekräftat att han framställt dem i förhör.
-Är ni lättad? -Jag har inte varit orolig.
Skicka in protokollföraren!
Jag ska diktera protokoll. Ni ska höra på och avbryta mig-
-om något inte stämmer med er utsaga. Har ni förstått?
Sen blir ni för första gången intagen i fångflygeln...
...men i kväll kanske ni ändå får fara till Ulm.
Klar?
Metternich? Frigivningsintyg! - Herr Schürmer. Följ med.
Ni studenter tror att ni kan sätta fart på oss med era galenskaper.
Smycket, tack. Armbandsur...
Halsband med hängsmycke.
Var vänlig följ med.
Klä av dig och ge mig kläderna.
Om du har nåt komprometterande, ge det till mig.
-Jag är också fånge. -Jag har inget.
Då var vi framme.
Stig på, mina damer. Skynda på, jag vill höra talet.
-Har ni hört nåt från min bror? -Han har redan varit inne.
Du är huvudmisstänkt, eftersom du bar resväskan.
-Men erkänn inget. -Det finns inget att erkänna.
-Hur länge har ni varit här? -Ett år och fem dagar.
De kom på mig med ett brev med Hitler-fientliga citat.
-Ändå arbetar ni för dem? -Jag blir helt enkelt beordrad.
Jag är här för att du inte ska ta livet av dig.
-Hur är ni emot nazisterna? -Min bror och jag är kommunister.
Kommunisterna håller ihop. Det är imponerande. Något måste man göra.
Scholl, Sophia, följ med!
-Hoppas vi inte ses igen. Lycka till! -Lycka till!
Vänta här!
Fröken, här är ert frigivningsintyg. Ni har tur.
Hallå.
Ja visst!
Följ med!
Ni kan ta av kappan.
Sätt er.
Er far har suttit inne i sex veckor-
-eftersom han kallat führern människornas gissel.
Han anhölls p.g.a. lömskhet och fick sitt yrkestillstånd indraget.
Vad tyckte er far om att ni var med i Föreningen för tyska flickor?
-Vår far har inte påverkat oss. -Typisk demokrat!
Varför var ni medlem?
Det hade sagts att Hitler skulle ge Tyskland styrka och välstånd-
-och att alla skulle få äta sig mätta och äga sin frihet.
-Är ni ogift? -Förlovad. Med Fritz Hartnagel.
Han är kapten på östfronten.
-I Stalingrad? -Ja.
-När såg ni honom senast? -För över ett halvår sen.
-Vet ni vad det är? -Min bror har en sån.
Han är fältväbel.
Och de 190 patronerna i ert skrivbord? .9-mm.
De tillhör min bror.
-När köpte ni frimärken senast? -För ungefär två veckor sen.
-Var? Hur många? -På postkontor 23 på Leopoldstrasse.
Tio på 12, fem på 6, jag vet inte riktigt...
-Inte mer? -Nej.
Vet ni vad det är för frimärken?
Nej.
-Gör ni verkligen inte det? -Nej.
Vi hittade dem i er brors rum.
Varför har ni förtigit att han har porto för grupp försändelser?
Ni frågade var jag köpt frimärken.
140 stycken! Vem av er skulle använda de här till vad?!
Vad skulle skickas ut med grupp försändelse?
Vet ni vad det är för frimärken?
Ni hittade dem hos min bror - inte hos mig.
Äger ni en skrivmaskin?
Den i min brors rum tillhör vår hyresvärd. Hon har lånat ut den-
-för att min bror ska kunna skriva en filosofisk uppsats.
-Inte det här flygbladet? -Nej.
Kanske filosofiska och teologiska frågor som:
"Hitler kan inte vinna kriget, bara förlänga det."
"Ett förbrytarvälde kan inte uppnå en seger för Tyskland."
"Framtidens Tyskland måste vara en förbundsrepublik."
"Yttrande frihet, religionsfrihet."
Det har inte Hans skrivit.
-Har ni det? -Nej.
-Men ni tror på en sån världsordning. -Jag är opolitisk.
Men med skrivmaskinen i er lägenhet skrevs denna pamflett-
-som skickats till många mottagare bl.a. i Augsburg och München!
Det vet jag inget om.
Sitt kvar.
Ni var med när den pampflett hittades som er bror ville utplåna.
-Vet ni vad det är för papper? -Nej.
Läs innan ni vittnar falskt.
"200 000 tyskar offrades för en bedragares prestige."
Vad påminner det om? Tongångarna i de andra sex flygbladen, väl?
-Och handstilen? -Den känner jag inte igen.
Sluta nu!
Upphovsmannen till pamfletten är en viss Christoph Probst.
Vi har hittat brev från honom hos er. Handstilen är densamma.
Probst, också medicinstuderande av führerns nåde.
Familje far med själ och kärlek till bergen i sin hembygd.
Ännu en priviligierad smutskastare, medan andra dör vid fronten!
Vem, förutom er bror och Probst, hjälpte till med flygbladen?
De här bevisens existens har ni förtigit-
-trots att ni är skyldig att lämna sanna och fullständiga utsagor.
Vill ni veta vad er bror sa om dessa bevis-
-efter att han, liksom ni, gått som katten kring het gröt?
"Eftersom jag ansåg att läget efter nederlaget på östfronten"-
-"och Englands och Amerikas militära upprustning"-
-"gjorde en seger för oss omöjlig"-
-"kom jag efter långt övervägande fram till"-
-"att det bara fanns ett sätt att undvika vidare meningslösa offer"-
-"nämligen att förkorta kriget."
"Å andra sidan avskydde jag vår behandling av de underkuvade folken."
Det är bara en politisk förklaring.
Det är undergrävande av försvarskraften och högförräderi!
Jag tror inte att min bror gjort såna utsagor.
Tror ni att det är förfalskade utsagor?
Innan min bror själv säger det tror jag inte att han gjort det.
Men ateljé Eickemayr säger er nåt?
Ja. Eickemayr är sen flera månader arkitekt i Krakau.
Han gav oss nyckeln till sin ateljé för att vi skulle få visa bilder.
Fingeravtrycken på kopieringsapparaten är er brors.
Er bror har erkänt.
I protokollet har han sagt att han gjort allt utan hjälp.
Avfattat, kopierat och spridit alla sex flygbladen.
Under en enda natt ska han ha lagt ut 5 000 i München.
Ni bor med er bror. Ni var med honom på läktaren i förmiddags.
Påstår ni att ni trodde att pamfletterna var harmlösa papper?
Erkänn att ni framställde och spred flygbladen med er bror!
Ja, och det är jag stolt över.
-Vad ska hända med oss nu? -Det skulle ni ha tänkt på tidigare.
-Ställs hela släkten till svars? -Det beslutar andra.
-Jag måste gå på toaletten nu. -Inte än.
-Vem författade flygbladen? -Jag.
Nu ljuger ni igen! Vi har skaffat ett expertutlåtande.
Det visar att författaren är en man med intellektuellt arbete - er bror.
-Vem skickade i väg pamfletterna? -Min bror och jag.
Nu måste jag faktiskt gå på toaletten.
Lohner!
Toaletten!
Följ med mig.
Skynda på!
Lås upp handbojorna. Det gör ont.
Vad ska ni göra med henne?
Känner ni kamraterna? Nu rullas allt upp. Nästa till vänster.
Hur förklarar ni klottret-
-"Ner med Hitler!" och "Frihet!"
De överstreckade hakkorsen på universitetet-
-på Ludwigsstrasse, Marienplats, på Kaufingerstrasse och i Schwabing?
De har min bror och jag gjort.
Er bror sa efter att han gripits:
"Gå hem och säg till Alex att han inte ska vänta på mig."
Det var väl en uppmaning till flykt till Schmorell?
Hans hade avtalat möte med Schmorell.
Har ni pratat med Schmorell om planerna?
-Med Graf? -Inte med honom heller.
-Varför ljuger ni fortfarande? -Jag ljuger inte.
Här.
Det är er bekännelse för i dag. Skriv under.
Lohner?
För bort den misstänkta.
Mohr ska ha sagt till Lohner:
"Såna behöver Tyskland egentligen. Man borde lära om er grundligt."
De kanske försöker med "ideologisk skolning".
Men de kommer alla att se sig om, det säger jag.
-Varför det? -T.o.m. högdjuren är rädda.
Många pratar om en invasion inom 8-10 veckor. Då befrias Tyskland.
När min mamma får veta att vi är anhållna... Det klarar hon inte.
Hon är över 60 och sjuk sen flera månader.
Och när Gestapo knackar på hemma hos oss igen...
...och hela släkten blir förföljd igen...
-Och din far? -Han är tio år yngre.
Han har alltid delat med sig av sin kraft.
Då är ni ju inte ensamma.
Tack.
"Vi är ert dåliga samvete. Vita rosen lämnar er inte ifred."
-Vilka är "vi"? -Det har min bror skrivit.
På flygblad nr 4 står: "Kopiera och skicka vidare."
I slutet står om motståndsrörelsen. Det är inte en ensam gärningsman.
-Det finns ingen grupp. -Vad vet ni om Willi Graf?
Fältväbel, studerar medicin, liksom min bror.
Vi vet att han hjälpte till att kopiera flygbladen i ateljén.
Han var i ateljén vid ett annat tillfälle.
I mitten av januari, när vi visade Eickemayrs bilder.
-Var Schmorell där också? -Möjligen.
Jag vet inte. Efter en kort stund gick jag på en konsert.
-Spred Probst flygblad i Salzburg? -Nej, han var inte invigd.
P.g.a. att han hade fru och barn.
Ni säger fortfarande inte sanningen!
Jag förväntar mig att ni äntligen säger som det är!
-Graf, Anneliese...? -Jag träffade henne 8-10 gånger.
-Vad pratades det om? -Litteratur och vetenskap.
-Graf var opolitisk. -Men invigd.
Jag vidhåller att Graf inte har nåt med flygbladen att göra.
-Och Schertling? -Jag trä ffar henne o ftare i München.
Jag känner henne från Krauchenwies. Hon är en god nationalsocialist.
Enligt er vimlar Tyskland av opo- litiska och anhängare till rörelsen.
Då är ju allt i sin ordning för er.
Enligt våra beräkningar har den s.k. Vita rosen bara i januari-
-skaffat 10 000 kopieringspapper och 2 000 kuvert.
-Vem gjorde det? -Min bror och jag.
Möjligt. De första fyra pamfletterna hade upplagor på några hundra.
Men ni påstår väl inte att ni och er bror-
-ensamma tryckte tusentals exemplar av flygblad 5 och 6?
-Vi arbetade dag och natt. -Vi säger det.
Vid sidan av föreläsningarna som ni bevisligen besökte?
Ja, vi ville ge intryck av att motståndet var utbrett.
Er bror, Graf och Schmorell, en viss Furtwängler och Wittenstein-
-var tillsammans på östfronten. De studerar alla här i München.
Skulle de inte ha påverkat varandra politiskt?
Min bror berättade om massdödens fasa, inte om sina kamrater.
Det tror jag inte på.
I dag är han försiktig med politiska uttalanden.
Hur man ser på er flygbladsaktion.
-Var kommer adresserna från? -Telefonkatalogerna i Tyska muséet.
Ta Stuttgart. Den 27 januari och dagen därpå skickades där-
-omkring 700 flygblad med posten.
Samtidigt spreds här i München samma dag omkring 2 000 flygblad.
Det kan inte er bror ha gjort ensam - 2 000 flygblad!
Den 27 for jag till Stuttgart och då hade jag flygbladen med.
Vid ankomsten postade jag hälften nära stationen, nästa dag resten.
Er bror kan omöjligt ensam ha stoppat 2 000 flygblad-
-i telefonkataloger i München-
-och lagt ut dem på andra ställen. Vem hjälpte honom?
Jag var inte med i München.
-Vem finansierade flygbladen? -Jag får 150 mark i månadspeng.
Min bror lön från försvaret.
Levde ni på det och betalade flygbladen och portot?
Bara era resor till Ulm kostar 15 mark stycket.
-Vi lånade av vänner. -Vem finansierade företaget?
På vänster sida längst upp står det "P" - poster.
Namnet bakom beloppet talar om varifrån pengarna kommer.
Bland dem står också er fästman.
Han visste alltså vad ni höll på med?
Nej, vi använde alltid förevändningar när vi lånade pengar.
Min bror och jag är de gärningsmän ni söker.
Har ni tänkt på följderna av att ni tar på er hela skulden?
Vi vet alla namn.
Fundera på att samarbeta med oss. Ert straff påverkas av det.
Tänk på era stackars föräldrar och den skam ni drar över dem!
Ni anklagar oss för högförräderi.
Nu vill ni att jag ska förråda påstådda medbrottslingar.
Att lösa ett brott är inte förräderi.
Mina bröders kamrater har inget med det att göra.
Lohner!
För bort den anklagade!
Jag är orolig för Fritz. Hur kunde jag skriva hans namn i häftet?
-Var han invigd? -Absolut inte.
-Och han har inte märkt nåt? -Nej.
Som soldat är han trogen eden mot Hitler. Vi har ofta grälat om det.
Jag var emot hjälpen till fronten, eftersom den förlänger kriget.
-Är han också i Stalingrad? -Han var det.
Han flögs som en av de sista till Lemberg, där han ligger på sjukhus.
Han har fått två fingrar amputerade eftersom han och hans folk-
-låg i 30 graders kyla i veckor ute i det fria.
Jag önskar så att han överlever kriget.
-Vad händer när han får veta det här? -Han kommer att förstå.
Förhoppningsvis.
-Hur ser han ut? -Han är stor och har mörkt hår.
Han är en fri ande. Han fick mig alltid att skratta.
Den kärlek som är helt utan orsak är så underbar.
-När träffade du honom senast? -I somras.
Vi var i Karolinensiel vid Nordsjön.
I gryningen for vi ut med en fiskekutter-
-och på kvällarna med häst och vagn i Watt.
Om nätterna sjöng vi och pratade om fred.
Och ingenstans fanns det soldater. Inga flygplan, inga bomber.
Bara havet, himlen...
...vinden och våra drömmar.
Käre Gud, jag kan bara stamma fram mina ord för Dig.
Inget annat kan jag, eftersom mitt hjärta visar Dig.
Oroligt är vårt hjärta tills det finner frid hos Dig.
Amen.
Varsågod. Drick.
Det är ju riktigt bönkaffe.
Det handlar väl också för er om det tyska folkets väl?
Ja.
Ni la inte en bomb i Bürgerbraukeller som Elser 1939.
Ni kämpade med falska slagord, men med fredliga medel.
-Varför ska ni då bestra ffa oss? -För att lagen föreskriver det.
Den lag ni åberopar skyddade det fria ordet före maktövertagandet 1933.
Nu, under Hitler, bestraffar den det fria ordet med tukthus eller döden.
Vad ska man hålla sig till, om inte till lagen?
Till sitt samvete.
Struntprat! Här är lagen och här är människorna.
Som polis måste jag pröva om de stämmer överens-
-och om de inte gör det, söka upp felet.
Lagarna ändras, inte samvetet.
Var hamnar vi om var och en ska låta sitt samvete avgöra?
Om förbrytare lyckades störta führern skulle kaos uppstå.
Den så kallade fria tanken, demokratin, vet vi vart den leder.
Utan Hitler och hans parti skulle rätt och ordning återupprättas-
-och individen skyddas mot godtycke, inte bara medlöpare.
Godtycke? Medlöpare? Hur kan ni tala så nedlåtande?
Ni är nedlåtande när ni kallar mig och min bror förbrytare-
-fast vi bara försöker övertyga andra med ord.
Ni med era privilegier, som ni och era gelikar utnyttjar skamlöst.
Ni studerar med våra pengar. Under demokratin blev jag bara snickare.
Vet ni vem som gjorde mig till polis? Franska ockupationsmakten.
Om inte rörelsen funnits vore jag landsortspolis i Pirmasens.
Versailles-diktatet, inflationen, arbetslösheten...
Allt det har vår führer Adolf Hitler undanröjt.
Tyskland har fört ett barbariskt krig som är dömt att misslyckas.
Ni får samma ransoneringskort som vi, dem ni föraktar.
För er går det ändå bättre. Det går ingen nöd på er.
Varför sätter ni er på tvären? Führern skyddar er.
Här eller genom att förfölja min familj?
Våra soldater befriar Europa från plutokratin och bolsjevismen-
-och kämpar för ett fritt Tyskland. Aldrig mer ockupationsstyrkor här!
Tills utländska trupper marscherar in igen-
-och alla folk anklagar oss för att inte ha bjudit motsånd.
Vad säger ni när efter allt lidande frihet och välstånd råder igen?
Det drömde ni själv om när ni gick med i Föreningen för tyska flickor.
Tron på det har alla i Hitlers Tyskland förlorat.
Och om det blir som jag säger?
-Ni är väl protestant? -Ja.
Kyrkan kräver också att de troende följer henne.
I kyrkan är det frivilligt, men nazisterna ger en inget annat val.
Varför riskerar ni som är så ung så mycket för falska idéer?
På grund av mitt samvete.
Jag kan inte förstå att ni inte tänker och känner som en nazist.
Frihet, välstånd, ära, moraliskt ansvar. Det är vår syn.
Har inte det blodbad som nazisterna vållat i frihetens och ärans namn-
-i hela Europa öppnat ögonen även på er?
Tyskland vanäras för evigt om inte Tysklands unga avsätter Hitler!
Det nya Europa kan bara vara nazistiskt.
Och om er führer är vansinnig? Tänk bara på rashatet.
I Ulm fanns det en judisk lärare som ställdes inför en SA-grupp.
Alla måste marschera förbi honom och spotta honom i ansiktet.
På natten försvann han, liksom tusentals andra har försvunnit.
Tror ni på sånt prat? Judarna utvandrar självmant.
Soldaterna berättar om koncentrationsläger.
Hitler tänker utrota alla judar! Han har predikat om det i 20 år.
Hur kan ni tro att judarna är annorlunda än vi?
Det packet har bara bringat olycka. Men ni är ung och förstår inget.
Felaktig upp fostran. Jag hade upp fostrat er annorlunda.
Hur chockad tror ni jag blev när jag fick veta-
-att nazisterna dödar sinnessjuka barn med gas?
Väninnor till min mor har berättat hur barn-
-hämtades med lastbil hos diakonissorna på vårdhemmet.
De andra barnen frågade vart lastbilarna for.
"De far till himlen", sa systrarna.
Då klev de andra barnen sjungande upp i lastbilarna.
Anser ni att jag fått fel upp fostran som känner medlidande med dem?
De är livsodugliga. Ni är utbildad barnsjuksköterska.
Ni måste också ha träffat sinnessjuka.
Ja, och jag vet att ingen har rätt att fälla en dom som bara Gud kan.
Ingen vet vad som sker i en sinnessjuk människas själ.
Ingen vet vilken inre mognad lidande kan leda till. Varje liv är dyrbart.
Ni måste vänja er vid att en ny tid har brutit in.
Det ni säger har inget med verkligheten att göra.
Det jag säger har med sedvänjor, moral och Gud att göra.
Gud existerar inte!
Är det inte så att ni litade på-
-att det er bror gjorde var rätt, och att ni bara var med på det?
-Ska vi inte skriva det? -Nej, för det är ju inte sant.
Jag har också en son som är ett år yngre än ni.
Han har också haft griller ibland, men nu är han på östfronten-
-eftersom han insett att han måste göra sin plikt.
Tror ni fortfarande på den slutliga segern?
Om ni hade tänkt efter... Ni borde inte ha låtit er-
-ryckas med till såna handlingar. Ert liv står på spel.
För protokollet förelägger jag er följande:
"Har ni kommit till den upp fattningen att era och er brors handlingar"-
-"i krigets nuvarande fas måste ses som ett brott mot gemenskapen"-
-"och särskilt mot våra i öster hårt kämpande trupper"-
-"och måste straffas hårt?"
Nej, det anser jag inte.
Ett erkänna ett fel är inte att förråda sin bror.
Men idén. Jag skulle göra om det e ftersom det är ni som har fel.
Jag anser att jag har gjort det bästa för mitt folk.
Jag ångrar det inte och jag tar konsekvenserna av det.
Skicka in protokollföraren. Säg till che fen att vi är färdiga.
Mohr lovade att jämna vägen för mig om jag avsvor mig våra idéer.
-Och? -Jag gick inte med på det.
Varför inte?
Du är ju så ung. Du måste överleva för dig själv och era idéer.
Och för din familjs skull. Tacka ja till erbjudandet.
Det finns ingen återvändo.
Flyglarm!
Gå bort från fönstret...! Här nere är det säkrast.
Kom hit ner!
Nu dröjer det inte länge förrän vi är fria!
Den ny intagne är inte Schmorell utan en viss Christoph Probst.
Också p.g.a. högförräderi.
Jag är ledsen. Jag trodde...
Han har tre barn.
Det yngsta är nyfött och hans fru ligger i barnsängsfeber.
Nu måste ni till åklagaren.
Fortsätt!
Här är åtalet.
Er förhandling äger rum i morgon bitti i folkdomstolen i München.
-Redan i morgon? -Målet kan inte skjutas upp.
Högförräderi och medhjälp till fienden.
Och redan i morgon är processen.
En sån härlig, solig dag!
Jag ber Dig av hela mitt hjärta... Dig anropar jag. "Du" ropar jag-
-fast jag inget vet om Dig, eftersom bara Du kan frälsa mig.
Jag ber Dig, vänd Dig inte från mig, käre Gud, härlige Fader.
Amen.
Jag är er advokat, Klein. Har ni läst åtalet?
Har ni några frågor?
Vad händer med mina syskon och föräldrar i Ulm?
-Jag ber er! -Det beslutar en annan instans.
Jag vill veta vad som ska hända. Ni är ju min advokat!
Ni låter som om jag vore skuld till er situation.
Jag har rätt att veta vad som ska hända min familj.
Tror ni att ni kan ställa krav?
Hur min bror än blir dömd vill jag inte ha lindrigare straff.
Jag är lika skyldig som han.
-Har ni inte mer att säga? -Nej.
Ni anser väl att ni inte behöver anpassa er?
Ni har fel. I morgon kommer folk- domstolens ordförande från Berlin.
Han tar snart ur er och er bror grillerna.
Öppna!
-Är det nåt? -Nej. - Vi ses i morgon i rätten.
Fega usling!
Freisler kommer att framställa er som förbrytare.
Han är f.d. sovjetkommissarie. Han måste hålla måttet på hemmafronten.
Far vill att vi ska gå fria genom livet, även när det är svårt.
-Får allmänheten tillträde? -Ja, det blir en skådeprocess.
Då måste Freisler prata om flygbladen så att alla hör.
Det blir studentrevolt när de får veta vad som hänt.
Efter processen blir du förlagd. Om det kommer till det värsta:
Alla har 99 dagar före verkställande.
En hård ande, ett mjukt hjärta, säger min bror.
Jag drömde. Jag hade ett barn i en lång, vit klänning på armen.
Plötsligt rörde sig jorden och en glaciärspricka öppnade sig.
Jag halkade. Jag såg på barnet och hann lägga det på den säkra sidan.
Jag störtade och kände mig trots det be friad och lättad.
Barnet i klänningen är vår idé och den har överlevt.
-Gör er klar för avtransport! -Hon måste klä på sig riktigt först!
Tack.
-Gud vare med dig, Sophie! -Gud vare med dig, Else!
FRIHET
-Hur är det med dig? -Och dig?
Bara den som blir tillfrågad får tala.
-Nu måste du kämpa! -Tystnad!
Heil Hitler!
Jag inleder folkdomstolens förhandling-
-mot Hans Fritz och Sophia Magdalena Scholl från München-
-samt Christoph Probst från Aldrans-
-för högförräderi och medhjälp till fienden.
Probst, Christoph!
Ni är gift och har tre barn?
På två och ett halvt, tre månader och fyra veckor.
Och hur ska ni, misslyckade, uppfostra dem till riktiga tyskar?
-Jag är en god far och... -Vad...och?
-Och en opolitisk människa? -Opolitisk? Nej, håll i mig!
-Det här har väl ni skrivit? -Ja.
Varken tyska rikets försorg om er yrkesutbildning-
-eller det faktum att bara tyska rikets befolkningspolitik-
-gjort det möjligt för er att ha familj-
-hindrar er att författa det här manuskriptet-
-som tar Stalingrad till intäkt för att anklaga führern-
-för att vara en bedragare och uppmanar till kapitulation.
Ja, men det var bara ett utkast.
Det finns inget "bara" i tyska folkets överlevnadskamp.
Jag led av en psykotisk depression...
Så en psykotisk depression är skulden till allt?
Jag led av en psykotisk depression. Kriget, barnsängsfebern, min fru...
Sluta! Det ursäktar inte ett sånt förräderi.
Jag hävdar att jag varken genom ekonomiskt stöd-
-materialanskaffning eller skrifter stött ett sånt företag.
Min själsliga författning...
Ni framställer er som idiot för att komma undan lindrigare!
Herr ordförande, mina barn behöver en far.
En så usel förebild behöver inte tyska barn! Ni är ovärdig, Probst!
-Har försvaret några frågor? -Nej, herr ordförande.
För bort den anklagade!
Scholl, Hans!
-Ni studerar sen våren 1939 medicin? -Ja.
Och i dag, tack vare vår nazistiska regering - åttonde terminen.
-Det stämmer. -På rikets bekostnad.
Ännu en parasit. Under Frankrike- kampanjen var ni på ett lasarett-
-och från juli till november 1942 i sjukvårdstjänst?
-Ja, men jag måste säga... -Säg inget innan jag frågar.
-Jag har inte parasiterat... -Håll tyst!
-Studentkompaniet har studieplikt. -Då ska vi prata om plikt.
Som student är ni sky ldig att utföra förebildligt arbete.
Det, och den försorg som lät just er utvecklas hindrade er inte-
-att under försommaren 1942 sprida fyra flygblad av Vita rosen-
-som förutspår Tysklands nederlag, och uppmanar till passivt motstånd-
-sabotage i rustningsindustrin, och tar varje tillfälle i akt-
-att förtala nationalsocialismen och dess regering.
Det är ju oerhört!
-Erkänner ni det? -Ja.
Och ni drog fegt in er syster i det?
Det var mitt eget beslut.
-Frågade jag er? -Jag måste beriktiga.
Bespara oss era kommentarer!
Har ni skrivit flygbladen eftersom ni inbillar er-
-att tyska folket endast kan klara kriget genom förräderi?
-Kriget kan... -Ja eller nej!!
Mot USA, England och Ryssland har vi ingen chans.
Hitler för tyska folket mot avgrunden. Han kan inte vinna.
Ni misstar er vad gäller det tyska folkets kampvilja och uthållighet.
Genom er medhjälp till fienden dör bara fler tyska soldaer.
Bara den som avslutar kriget snabbt...förhindrar...förhindrar...
Tror ni att ni kan bestämma över krig och fred?
-Tyska folket vill ha totalt krig! -Det tyska folket vill ha fred.
Hitler är skyldig till ett oerhört blodbad-
-som helt saknar proportioner. Alla här vet...
Vad inbillar ni er, ärelösa hund?
Har ni fräckheten att förolämpa führern inför rätten?
Jag var på östfronten, liksom många av åhörarna här. Inte ni.
Med egna ögon såg jag blodet strömma i Polen och Ryssland.
Jag tvingades se kvinnor och barn skjutas av tyska soldater.
Är ni så dum att ni tror att en enda folkkamrat tror på er?
Om Hitler inte vore rädd för vår åsikt skulle vi inte stå här.
Håll tyst! Det är ju självklart. Ärelösa usling!
Ni är bara en dumbom och en usel förrädare.
Slut på förhöret!
-Fler frågor? -Nej.
-Inga frågor, herr ordförande. -Återgå till er plats!
Sophia Scholl!
Skäms ni inte över-
-att ni har spridit flygblad som uppmanar till högförräderi?
-Nej, det gör jag inte. -Som ni helt enkelt kastade ner?
-Inte helt enkelt så, utan... -Tala högre, man förstår knappt.
Jag ville sprida de sista flygbladen för att våra idéer...
Kallar ni den här smörjan idéer?
Så gör idioter, inte tyska studenter.
-Vi kämpar med ordet. -Där skriver ni:
"Ta därför avstånd från den nazistiska undermänniskan."
Se på er själv, så ser ni undermänniskan.
-Var har ni fått papperet? -Köpt och på universitetet.
Från universitetet? Lömsk stöld av folkets egendom.
Papper som det är så ont om. Så gör förstås högförrädare!
Min bror och jag försökte öppna människors ögon-
-och avsluta blodbadet på andra folk och judar tidigare.
Ska vi i evighet vara det utstötta folket?
Vi är ett herre folk.
Ert herre folk vill ha fred och ett återupprättat människovärde.
Det vill ha Gud, samvete och medkänsla.
Vad inbillar ni er? Det totala kriget ger det tyska folket segern!
Ur detta stålbad ska det framgå stort och enat.
Det vi säger och skriver tänker många, men vågar inte säga.
Tig, nån gång! Frågor?
Nej.
Bevisupptagningen är färdig. För bort den anklagade!
Nu kommer vi till de anklagades slutord.
-Probst... -Jag är fadern!
För ut de där människorna!
Jag är Robert Scholl, far till två av dem.
Det tillåter jag inte. För ut dem! Ut...!
Det finns en annan rättvisa!
Till ordningen!
Nu till slutorden. De anklagade reser sig upp.
Probst...
Jag ber att ni skonar mig för mina barns skull.
Och ni, Scholl?
Jag ber rätten att skona honom och straffa mig.
Om ni inget har att anföra för egen del ska ni tiga!
Sophia Scholl!
Snart kommer ni att stå här där vi står nu.
Varje anständig människa här blir upprörd över det ni säger.
I det tyska folkets namn, i brottmålet mot Hans Fritz Scholl-
-Sophia Magdalena Scholl från München och Christoph Probst-
-har folkdomstolen på grundval av-
-huvudförhandlingen den 22 februari 1943 kommit fram till:
De anklagade har i flygblad uppmanat till-
-sabotage mot rustningsindustrin och störtande av nationalsocialismen-
-spridit de faitistiska tankar och förolämpat führern-
-och därigenom hjälpt fienden och undergrävt vår försvarskraft.
Därför bestraffas de med döden. De har förverkat-
-sitt medborgarskap och ska stå för rättegångskostnaderna.
Ert skräckvälde är snart slut!
I dag hänger ni oss, i morgon är det er tur.
För bort de anklagade!
Heil Hitler!
Fortsätt!
Den här vägen.
Om ni finner avskedsord... Fatta er kort, fröken Scholl.
Redan i dag?
Jag trodde att alla hade 99 dagar...
-Följ med, ni har besök. -Besök?
Oroa er inte. Jag skulle ha gjort samma sak igen.
Det var rätt. Jag är stolt över er.
Min flicka...!
Mamma...
Så tapper och god står du mig bi.
Alltså ska du aldrig mer gå in genom vår dörr.
Vi ses i evigheten igen.
Eller hur, Sophie? Jesus.
Ja, mor. Men du också.
Fröken Scholl, ursäkta...
Jag har just tagit farväl av mina föräldrar.
De kommer att förstå.
Följ med mig.
Fröken Scholl, jag heter Alt. Jag är fängelsepräst.
Min Gud, härlige fader, förvandla detta golv till god jord-
-så att dina frön inte faller förgäves.
Låt längtan växa efter Dig, deras skapare-
-som de inte får se så ofta hädanefter. Amen.
Jag ber er om Guds välsignelse.
Jag välsignar dig i Faderns namn, som har skapat dig till sin avbild-
-i Sonens namn, som genom sitt lidande och sin död har frälst dig-
-och i den helige Andes namn-
-som har berett dig till sitt tempel och helgat dig.
Treenighetens Gud vare dig nådig och bevare dig till evigt liv!
Amen!
Ingen äger större kärlek än den som ger sitt liv för sina vänner.
Det är väl mot reglerna, men...
Skynda er!
Tack.
Det var inte förgäves.
Fröken Scholl!
Solen skiner ännu.
Sophia Scholl. Justitieministern har den 22 februari 1943 beslutat-
-att inte bruka sin benådningsrätt, utan låta rättvisan ha sin gång.
Klockan är nu exakt 17.00. Straffet ska verkställas.
Leve friheten!
Genom Helmuth von Moltke nådde Vita rosens flygblad nr 6 England.
Miljoner exemplar släpptes av de allierades flyg i mitten av 1943.
Flygbladet har överskriften:
"Ett tyskt flygblad, München-studenternas manifest."