‫כן, אנחנו יודעים. לא באנו להקרנה של 22:55!‬ ‫-אוקיי.‬
‫באנו להקרנה של 21:50!‬ ‫-אפשר לדבר עם הממונה עלייך?‬
‫אדוני, אמרתי לך שאנחנו סגורים.‬ ‫-כן.‬
‫כבר אמרת את זה.‬ ‫אבל ביקשתי עוד זינפנדל לבן.‬
‫אתה בטוח שאין כאן אף אחד?‬
‫אני לא יודע. חזרתי הביתה ומצאתי אותם.‬
‫את אמא ואבא שלי.‬
‫תרדו לקרקע! יש עוד מישהו בפנים?‬
‫אנחנו אלה שהתקשרנו.‬
‫עוד מישהו בפנים?‬ ‫-אנחנו התקשרנו.‬
‫בסדר. קדימה.‬ ‫-ההורים שלי מתו!‬
‫משטרה! אנחנו נכנסים!‬
‫תסתכל עליי. אני הבלש זולר.‬
‫זה הבלש לינהאן. בסדר?‬
‫ראית מישהו?‬ ‫-לא.‬
‫נכנסנו, והיה עשן בכל מקום.‬
‫הזירה מאובטחת, שתי גופות!‬ ‫-יש לך מושג מי עשה את זה?‬
‫אבא שלי היה איש עסקים רב השפעה.‬
‫היו לו עסקים עם‬ ‫אנשים מפוקפקים לאורך השנים.‬
‫זו הייתה המאפיה!‬
‫כן!‬
‫כן, אולי...‬
‫אנג'ל!‬
‫השוטר אנג'ל ייקח אתכם‬ ‫לתחנה כדי למסור הצהרה.‬
‫בסדר?‬
‫אנג'ל...‬
‫מה קורה? מה קרה?‬
‫מישהו הרג את ההורים שלנו!‬ ‫-מה?!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫רוצה להיות ראשון? כי אני הייתי הראשון...‬ ‫-לא. אתה תהיה ראשון.‬
‫תיעדנו את הווליום של הטלוויזיה?‬ ‫-כן.‬
‫אפשר לכבות אותה?‬
‫הדבר הראשון ששמתי לב אליו הוא‬
‫שהיה עשן בכל מקום,‬
‫ופשוט התחלתי לצרוח.‬
‫הם נראו כמו...‬
‫הם‬
‫הם לא נראו אמיתיים.‬
‫ואז רצתי למעלה והתקשרתי למאמן הטניס שלי.‬ ‫אני לא יודע למה.‬
‫אבל לייל התקשר למשטרה.‬
‫מה טמפרטורת הכבד?‬
‫32.2 מעלות.‬
‫כלומר, שעת המוות היא בערך תשע וחצי?‬ ‫-עשר.‬
‫מתי התקשרו למוקד החירום?‬
‫ב-23:47.‬
‫בערך אחרי שעתיים.‬
‫לאבא שלי לא היו הרבה חברים בעסקים שלו.‬
‫הוא תמיד אמר שהמאפיה תנסה לפגוע בו.‬
‫הם אספו את כל התרמילים.‬
‫אז אין דרך לדעת את הסדר שבו נורו היריות.‬
‫זה די מרושל בתור חיסול של המאפיה, לא?‬
‫רובי ציד?‬
‫המאפיה לא הייתה הורגת אותה.‬
‫רגע, הם מתים?‬
‫אלוהים. הם מתים?‬
‫אלא אם תגלו שנעלמו דברים מהבית,‬
‫אז אבא שלי הוא בטח הסיבה‬
‫שמשהו כזה קרה.‬
‫למה אתה מתכוון בזה?‬
‫רק שהוא עבד ב-RCA רקורדס,‬ ‫ושהוא היה אדם חשוב מאוד.‬
‫הוא באמת היה אבא נהדר, אבל‬
‫הוא הלך לעבוד בחברה קטנה יותר, ו...‬
‫ופשוט בא במגע עם...‬
‫קבוצה ממש מפוקפקת.‬
‫אבא שלי היה איש עסקים קשוח,‬
‫והוא תמיד דרש ממך יותר. יותר ויותר ויותר.‬
‫הוא היה אדם שהאמין בשורה התחתונה.‬
‫השוטר אנג'ל יסיע אתכם הביתה עכשיו.‬
‫אחד מהם אמר שהחדר היה מלא עשן‬
‫כשהם נכנסו שעתיים אחרי שהיריות נורו.‬
‫למרות שהחלון מנופץ?‬
‫אני אגמור את אמא.‬
‫תסלח לי. אתה לא יכול להיכנס לרכב.‬
‫אני רק צריך לקחת את מחבט הטניס שלי.‬ ‫-היי!‬
‫תתרחקו משם, בבקשה.‬ ‫-יש לו שיעור טניס אחר כך.‬
‫אני צריך שתיכנסו לבית איתי.‬
‫רק כדי לראות אם משהו חסר.‬
‫אוקיי.‬
‫נראה שכל התכשיטים של אמא שלי כאן.‬
‫אני כבר חוזר. אני צריך ללכת לשירותים.‬
‫היי, הבלש אמר שזה בסדר‬ ‫אם רק אקח את תיק הטניס שלי.‬
‫תודה, אדוני השוטר.‬
‫- מפלצות: הסיפור של לייל ואריק מננדז -‬
‫שריינו את תיאטרון גילדת הבמאים‬ ‫לטקס הזיכרון ביום שישי‬
‫רק כדי להדגיש שאביכם היה‬ ‫עמוד תווך בלייב אנטרטיינמנט.‬
‫אריק ואני רוצים לשאת דברים אם זה בסדר.‬
‫יש לי כמה רעיונות איך שזה יהיה ממש מרגש,‬
‫רק עם מוזיקה וכאלה.‬
‫כמובן.‬
‫עכשיו, חבר'ה, כדאי שנדבר קצת על כסף.‬
‫אני יודע שאתם תקבלו את ביטוח החיים שלו,‬
‫ואף שאני לא בקיא‬ ‫ביחס לתוכן הצוואה של חוזה,‬
‫אני מתאר לעצמי‬ ‫שאתם עומדים לקבל ירושה כלשהי.‬
‫נתנו לכם כל דבר שאי פעם רק רציתם כל חייכם.‬
‫כל דבר, פשוטו כמשמעו.‬
‫בבקשה.‬
‫ואז אתם הולכים ושודדים בתים של אנשים.‬ ‫-אבא, אני יכול להסביר...‬
‫יש גבולות מסוימים שלא עוברים,‬ ‫ואם כן, יש לכך השלכות.‬
‫אתם מוצאים את עצמכם בחוץ.‬ ‫-אתם יודעים מה הבעיה?‬
‫הבעיה היא שאנחנו משתדלים‬ ‫לתת לכם הכול, אבל עכשיו...‬
‫עכשיו לא תקבלו כלום.‬
‫כי שניכם... אתם שומעים אותי?‬
‫שניכם מנושלים מהצוואה המזוינת, הבנתם?‬
‫וזה נעשה. אז בהצלחה, ילדים.‬
‫תדאגו לעצמכם.‬
‫אנחנו באבל. לא ממש היה לי זמן‬ ‫לחשוב על דברים כאלה.‬
‫זה עלול לקחת הרבה זמן, זו כוונתי.‬ ‫אני יודע שיש לכם כרטיסי אשראי.‬
‫כרגע אנחנו דואגים בעיקר לביטחונכם,‬ ‫וזה עלול להיות עניין יקר.‬
‫- חוזה מננדז‬ ‫מנכ"ל -‬
‫הנה, רבותיי, בואו נדבר על זה.‬
‫אם זו הייתה המאפיה,‬ ‫הם עלולים לנסות לפגוע בכם.‬
‫ולכן לייב תספק לשניכם הגנה מסביב לשעון.‬
‫כאילו שומרי ראש?‬
‫כן, זה נראה לעניין לאור המצב.‬
‫מה לגבי תחבורה?‬ ‫-יש לכם את הלימוזינה.‬
‫כן, אבל בשביל שנינו.‬
‫אתם מבקשים לימוזינה שנייה?‬ ‫-כן, זה יהיה נהדר.‬
‫שומר הראש, הוא גם יוכל לעשות סידורים,‬
‫לקפוץ לפינק דוט אם נצטרך, או...‬
‫לא, זה יותר כמו עוזר.‬
‫כן, אז גם שניים כאלה.‬
‫ו...‬
‫אני פשוט סקרן.‬
‫המשטרה עדכנה אתכם ביחס לקצות חוט, או...‬
‫כן. יש תיאוריות לגבי‬ ‫מי יכול היה לעשות את זה?‬
‫טוב, נשמע שיש להם קצה חוט.‬
‫הייתה מכונית האצ'בק לבנה‬ ‫בבית שלכם בליל הרצח,‬
‫שתואמת לזו שנמצאה בבית‬ ‫של איזה מפיק פורנו בוואלי.‬
‫הבחור נורה תשע פעמים.‬
‫וואו. כן, אז התיק סגור. נכון?‬ ‫-לא נראה לי שזה צירוף מקרים.‬
‫פיטר, אם זה המצב, אסור לנו‬ ‫להמשיך לגור בבית. זה לא בטוח.‬
‫אריק ואני צריכים להיות במקום בטוח.‬ ‫-כמובן. אנחנו מארגנים...‬
‫מלון בל אייר.‬
‫- מלון בל אייר -‬
‫היי. אני רוצה להזמין שירות חדרים, בבקשה.‬
‫כן, אני רוצה טוסט גבינה ו...‬
‫כן, לא. מי ברז זה בסדר.‬
‫אתה רוצה משהו?‬
‫תן לי את הטלפון.‬
‫רק רגע. הזמנת עכשיו טוסט גבינה ומים מהברז?‬
‫כן.‬
‫כמה שרימפסים יש לכם?‬
‫כאילו, מספר אמיתי.‬
‫כאילו, מספיק בשביל להכין‬ ‫כמה שרימפס קוקטייל?‬
‫נהדר. אני רוצה שני תריסרי שרימפס קוקטייל,‬ ‫בלי זנב,‬
‫ואני רוצה ארגז, לא בקבוק, ארגז של פרייה!‬
‫יש לכם פרייה?‬
‫יש לכם! אוקיי, מעולה!‬
‫תזרזו את זה, ותחייבו את החדר. תודה.‬
‫לייל, אנחנו חייבים להיות‬ ‫קצת יותר זהירים עם הכסף.‬
‫מה עם הצוואה?‬ ‫-אתה לא מבין!‬
‫עשינו את זה. אנחנו פאקינג עשינו את זה.‬
‫אוקיי?‬
‫היו לנו חיים מסוימים.‬
‫והחלטנו שלא נסבול את זה יותר.‬
‫רצינו יותר, אז עשינו מה שהיינו חייבים,‬ ‫קיבלנו החלטה!‬
‫ועכשיו יש לנו את זה!‬ ‫יש לנו את החיים האלה. כן.‬
‫ואנחנו בחיים לא נסתכל לאחור.‬
‫אז החל מרגע זה,‬
‫אנחנו נדרוש יותר מהחיים,‬ ‫וזה אומר כמה דברים.‬
‫ובראש ובראשונה, זה אומר‬ ‫שאתה לא שותה יותר מים מהברז, אריק!‬
‫אנחנו רשומים בצוואה הזו? סביר שלא.‬
‫אז נמצא את הצוואה, ונשמיד אותה,‬
‫אבל עד אז אנחנו נחיה הכי טוב שאפשר.‬
‫אוקיי?‬
‫ואנחנו בחיים לא נחזור.‬
‫בחיים לא!‬
‫את זה...‬
‫- רולקס -‬
‫את זה ואת זה.‬
‫אני אקח את שלושת אלה.‬
‫תני לי עשר מאלה, עשר מאלה ועשר כזאת.‬
‫עוד.‬
‫כן, בן זונה! כן!‬
‫אתה קונה את המכנסיים האלה בכל הצבעים.‬ ‫אתה רואה את זה?‬
‫היי!‬
‫מארק הפרנאן. נעים מאוד.‬ ‫-כן. גם לי.‬
‫כן!‬
‫קדימה!‬
‫עד הסוף!‬
‫כן!‬
‫אז מה מצבנו בתיק מננדז?‬
‫קבענו עוד כמה ראיונות.‬
‫כמה בני משפחה, חברים של המשפחה.‬
‫כמה שותפים עסקיים של חוזה מננדז,‬
‫ואנחנו בודקים כמה כיווני חקירה חדשים.‬
‫אבל אנחנו קרובים יותר לביצוע מעצר?‬
‫לא. לא בשלב זה, המפקד.‬
‫טוב, זה צריך להשתנות.‬
‫ברור לכם מה קורה בעיר הזאת?‬
‫דפקו כדור בראש לזוג נחמד אצלם בבית‬
‫בערב שקט של יום ראשון.‬
‫דברים כאלה לא קורים בבוורלי הילס.‬
‫אנחנו לא בקומפטון.‬
‫לאחר רצח הזוג מננדז,‬ ‫לבנים עשירים נתקפים בהלה.‬
‫הם פרנואידים. הם לא מרגישים בטוחים,‬ ‫וחוששים שהם יהיו הבאים בתור.‬
‫הם שוכרים אבטחה משלהם‬
‫כי הם מפחדים שהמשטרה לא יכולה להגן עליהם.‬
‫חוץ מזה, התקשורת דורשת מאיתנו תשובות.‬ ‫אני יודע שאתם מודעים לזה.‬
‫חדשות מקומיות וארציות,‬ ‫הארד קופי, אינסייד אדישן.‬
‫ובכל יום שהחקירה הזאת נותרת לא מפוענחת,‬
‫הלחץ גובר יותר ויותר,‬ ‫התיק תופח יותר ויותר,‬
‫ואנחנו נראים יותר ויותר גרוע.‬
‫למען האמת, המפכ"ל גייטס‬ ‫התקשר אליי לפני כמה ימים.‬
‫הוא אמר שאנחנו נראים כמו אידיוטים.‬
‫הוא שאל אותי למה אנחנו‬ ‫לא מצליחים לפענח את פרשת מננדז,‬
‫ובכל זאת יש לנו זמן‬ ‫להתנהג בגסות כלפי ז'ה ז'ה גאבור.‬
‫- משטרה -‬
‫צאי מהרכב, מיס גאבור.‬
‫הלוחיות והרישיון שלך לא בתוקף. צאי מהרכב.‬
‫זה טיפשי. אני מאחרת לארוחת הצהריים שלי.‬
‫לעזאזל. אני נוסעת.‬
‫את לא יכולה סתם לנסוע.‬
‫אתם מודעים לכך‬ ‫שהעיתונות הבינלאומית מסקרת את זה?‬
‫הם קוראים לזה,‬ ‫"הסטירה שהדהדה ברחבי העולם".‬
‫עם ז'ה ז'ה מחד, ורצח הזוג מננדז מאידך,‬ ‫אנחנו נראים כלא יוצלחים.‬
‫אם זה לא ישתנה,‬ ‫אנחנו לא רק ניראה כמו בדיחה.‬
‫כולנו נפוטר.‬
‫מה שאומר‬
‫שאנחנו צריכים לספק תוצאות בתיק מננדז.‬
‫עכשיו.‬
‫ברור?‬
‫ברור.‬
‫טוב.‬
‫לכו.‬
‫ההוצאות יצאו משליטה.‬ ‫-אלה דברים שאנחנו צריכים.‬
‫תוכל להגדיר "יצאו שליטה"? זה ממש מעורפל.‬
‫ההורים שלי, שהם מתים עכשיו,‬
‫חינכו אותנו לצפות לרמת חיים מסוימת.‬
‫כן, אבל מאיפה הכסף אמור להגיע?‬
‫אתה צוחק?‬
‫מהירושה שלנו, שאנחנו מבזבזים עכשיו.‬
‫אמא ואבא שלי תמיד הצהירו‬ ‫שאנחנו נקבל כל מה שיש להם.‬
‫מה?‬
‫אתה בטוח בזה?‬
‫כמובן שאני בטוח בזה.‬ ‫-אתה לא בטוח?‬
‫עלינו לחכות לקריאת הצוואה.‬
‫והצוואה הזאת לא נמצאת כאן ברשותך?‬
‫לא, חוזה החזיק אותה במקום אחר.‬
‫איפה היא?‬
‫אנחנו עוסקים כרגע בחיפוש אחריה.‬
‫עלינו לחכות עד שדודכם,‬
‫שהוא המוציא לפועל...‬ ‫-אולי אתה לא זוכר...‬
‫אבל ההורים שלנו נרצחו.‬
‫אז אנחנו מנסים‬
‫לבזבז כסף כדי להרגיש קצת שמחה?‬
‫כן.‬
‫כן, אולי.‬
‫אתה יכול להאשים אותנו?‬
‫ירו להם בפרצוף.‬
‫אני מצטער. לא התכוונתי להיות חסר רגישות.‬
‫בואו פשוט נהיה זהירים עם הבזבוזים,‬
‫כלומר, כשהדוד שלכם יגיע,‬ ‫והצוואה תימצא ותיקרא,‬
‫נהיה יותר חכמים.‬
‫הבגדים והשעונים, זה בסדר.‬
‫אדאג להעביר קצת כספים.‬
‫מה?‬
‫אבא היה רציני, לייל.‬
‫לא נקבל כלום‬ ‫כשהם ימצאו את הצוואה ויקראו אותה.‬
‫כבר אמרת את זה, וצדקת.‬ ‫-אתה מוכן להפסיק עם זה?‬
‫בבקשה?‬
‫תקשיב. לך ולי אין שום סיבה לדאוג.‬
‫עניין הצוואה הזה לא יהווה בעיה.‬
‫כן, אבל איך אנחנו יודעים את זה, לייל?‬
‫אנחנו אפילו לא יודעים איפה היא.‬
‫ברור שכן.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫ארבע...‬
‫לא! תפסיק!‬ ‫-על מה אתה מדבר? אנחנו חייבים לפתוח אותה.‬
‫כן, כי זה ממש לא מעורר חשד, נכון?‬
‫לפרוץ את הכספת של אבא?‬
‫אנחנו חייבים להיות חכמים בקשר לזה.‬ ‫-טוב. בסדר. יש לנו אפשרות אחרת?‬
‫הלו?‬
‫בילי, זה אריק מננדז.‬
‫אריק?‬
‫אלוהים. מה שלומך? שמעתי על...‬
‫כן. אבא שלך עדיין עורך דין לענייני ירושה?‬
‫כן.‬
‫למה?‬
‫רוצה לדבר איתו?‬ ‫-אנחנו בדרך לאכול בצ'ין צ'ין. נגיע אחר כך.‬
‫אמרת שאתה תמיד שוכר אנשים שיפתחו כספות‬ ‫כשאתה לא יודע את הצופן.‬
‫אבל האם מישהו מכם‬ ‫הוא המוציא לפועל של העיזבון?‬
‫אני הגבר בבית.‬ ‫-הדוד שלנו הוא המוציא לפועל.‬
‫הוא מגיע בטיסה מחר, וגם שאר המשפחה שלנו.‬
‫למיטב הבנתנו, נדרשת נוכחות של עורך דין‬ ‫כדי לפתוח את הכספת מסיבות משפטיות.‬
‫כן, זו חובה.‬ ‫-לכן התקשרנו.‬
‫בסדר. אז בואו נתקשר אליו,‬ ‫ונקבל את רשותו לשכור מישהו שיפתח אותה.‬
‫מה?‬
‫אני לא יכול לעשות את זה‬ ‫ללא הסכמת המוציא לפועל.‬
‫או שרישיוני עלול להישלל.‬
‫בסדר. נתקשר למנעולן, כפי שרציתי מלכתחילה,‬
‫אבל אמרת שלא.‬
‫כן. כי אם הכספת תיפרץ,‬ ‫יהיה לנו עסק עם המשטרה.‬
‫נפתח אותה בעצמנו. תודה.‬ ‫-אסור לי להרשות לכם.‬
‫אני מחויב מבחינה חוקית‬ ‫לספר למוציא לפועל שמשהו כזה קרה.‬
‫למעשה, הכספת צריכה להישאר כאן הלילה.‬
‫אל תוריד ממנה את העיניים. הבנת אותי?‬
‫למה אני צריך להישאר איתה?‬ ‫-כי זה היה הרעיון שלך. הוא חבר שלך.‬
‫חכה רגע. לאן אתה הולך?‬
‫לצ'יזקייק פקטורי. אני נפגש עם ג'יימי.‬
‫אתה בטוח שתרגיש בנוח כאן?‬
‫אני בסדר. לילה טוב, גברת רייט.‬
‫אמרת שהכספת בחניה?‬ ‫-כן.‬
‫תודה שבאת, קרלוס.‬ ‫-אני מצטער, חבר.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫התגעגעתי לבחורים שלי.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫הכספת פתוחה.‬
‫טוב.‬
‫אתם מוכנים?‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫לא, אני רוצה להיכנס קודם לבד.‬
‫לייל, כולנו צריכים להיות שם.‬
‫כן. אני המוציא לפועל של העיזבון...‬
‫זה לא מה שרציתי, אבל ככה זה.‬
‫כולנו יודעים שלאבא שלי היו חברות.‬
‫אני רק רוצה לוודא שאין...‬
‫צילומים מלוכלכים או משהו,‬
‫כי אני לא רוצה שאמא שלי‬ ‫תעבור השפלה נוספת, דוד בריאן.‬
‫אז אני איכנס לשם, ואני אעיף מבט,‬
‫ואני מיד אצא החוצה. אוקיי?‬
‫קדימה.‬ ‫-בסדר, כן.‬
‫לא ראיתי שם צוואה.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫אתם יכולים להסתכל בעצמכם,‬ ‫אבל לא ראיתי שום צוואה.‬
‫היי, פלור!‬ ‫-לייל!‬
‫ג'יימי שכחה סוודר...‬ ‫-מצאתי את זה!‬
‫אריק!‬
‫מה?‬ ‫-תראה מה פלור מצאה.‬
‫מה זה?‬ ‫-בארון.‬
‫אנחנו מקבלים הכול.‬
‫הם השאירו לנו הכול.‬
‫"אני מוריש ומנחיל לאשתי, מרי לואיז מננדז,‬
‫"ובמקרה של פטירתה,‬
‫"כל נכסיי יחולקו באופן שווה‬
‫"בין...‬
‫"בניי,‬
‫"ג'וזף לייל מננדז‬
‫"ואריק גיילן מננדז."‬
‫זה ממכתב שאבא שלי כתב לי‬
‫לפני זמן לא רב.‬
‫"לייל, כפי שאתה אולי יודע,‬ ‫המשפחה היא הדבר החשוב ביותר בחיי.‬
‫"ואני מקווה שהיא תהיה גם בחייך."‬
‫מיסטר באפלו יכול להיות הצלחה ענקית.‬
‫גדולה יותר מ-TCBY.‬
‫אני צריך רק 300 אלף דולר מהירושה‬ ‫בשביל המקדמה.‬
‫הנופים כאן מדהימים. אתם תמותו עליהם.‬
‫"אני מפציר בך לחיות את חייך,‬ ‫וליהנות מפירות עמלך."‬
‫זה נחמד, אריק.‬
‫"ומההון הנאה של ירושתך."‬
‫יפה. מושלם.‬
‫"חשוב על משפחתך, מדינתך, ואחיך האזרחים."‬
‫זה נוף לנמל, ולא נוף לים.‬
‫לא, אני רוצה לבנות על המורשת של אבא.‬
‫המשפחה שלנו יכולה להשיג הרבה יותר.‬
‫זהו זה, אריק.‬
‫בדיוק ככה. כן.‬
‫אוקיי.‬
‫כן?‬ ‫-עשינו עסק.‬
‫אין ספק שאתה הבן של אביך.‬
‫"אני מאמין שגם אתה וגם אריק‬ ‫יכולים לחולל שינוי.‬
‫"אני מאמין שתעשו זאת."‬
‫- כעבור חודשיים -‬
‫היי.‬
‫אני קופץ לפינק דוט. אתה רוצה משהו?‬
‫אריק?‬
‫אני לא יכול, לייל.‬
‫אוקיי.‬ ‫-לא.‬
‫אם אתה לא רוצה כלום...‬ ‫-לא. אני מדבר על אוזיאל.‬
‫אני לא יכול להרוג אותו.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אם אתה רוצה להרוג אותו, אתה יכול, אבל אני...‬
‫תקשיב לי. אתה חושב שאני רוצה?‬
‫ככל שיותר אנשים יודעים מה קרה,‬ ‫כך גדלים הסיכויים שאתה ואני ניתפס.‬
‫חשבתי שאם ניפטר מהם ונשיג את הכסף,‬
‫זה יגרום לי להרגיש טוב יותר.‬
‫כי אמרת שזה מה שיקרה.‬
‫אבל מאז קריאת הצוואה, אני מרגיש יותר רע.‬
‫לכן הלכתי לד"ר אוזיאל.‬
‫כן, זו הייתה טעות, ואני מצטער,‬ ‫אבל אני לא יכול להרוג אותו. לא יכול!‬
‫זה בסדר.‬
‫לא חייבים להרוג אותו.‬
‫זה בסדר.‬
‫אבל אנחנו צריכים להשגיח עליו,‬ ‫להמשיך להיפגש איתו.‬
‫אנחנו צריכים לוודא שהוא לא ילשין עלינו,‬
‫אחרת תהיה לנו בעיה רצינית, אריק.‬
‫אני יודע.‬
‫מספיק עם הווידויים, בסדר?‬
‫אחרת אולי אצטרך בסוף להרוג אותך.‬
‫היי, סתם צחקתי.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני תמיד אגן עליך.‬
‫אני יודע.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫אני מצטער.‬
‫מחר אכתוב את תקציר הווידוי של אריק,‬
‫ואשים אותו בכספת.‬
‫אני אתן לך את המפתח.‬
‫אם משהו יקרה לי, תתקשרי לעורך הדין שלי.‬
‫ג'ר, אתה חייב ללכת למשטרה.‬ ‫-אני לא יכול ללכת למשטרה!‬
‫עדיין לא. הם המטופלים שלי.‬
‫למי אכפת מסודיות רפואית או מאיזה בולשיט?‬ ‫הם איימו על חייך!‬
‫מה? למה את מחזיקה את האבן הזאת?‬
‫זה טורמלין שחור להגנה רוחנית.‬
‫אוקיי. אני רק... אני צריך קצת זמן, אוקיי?‬
‫לכמה זמן נסעו לורל והבנות?‬
‫אני אדאג שיישארו מחוץ לעיר לשבוע נוסף,‬
‫רק עד שאדאג‬ ‫למערכת אבטחה טובה יותר לבית, ואולי...‬
‫אשכור שומר ראש?‬
‫ג'ר, אני מפחדת.‬
‫אולי כדאי שאעבור לגור כאן אתכם לזמן מה?‬
‫זה לא רעיון טוב.‬
‫גם אני בסכנה. לייל ראה אותי!‬
‫הוא לא יודע שאת מטופלת שלי,‬ ‫ולא איפה את גרה.‬
‫אוקיי. אולי הוא עקב אחריך לכאן, לדירה שלי.‬
‫אמרת בעצמך, הבחורים האלה סוציופתים!‬
‫ג'ודלון, אני גבר נשוי.‬ ‫את לא יכולה לעבור לגור בבית שלי.‬
‫אני זקוקה לקוורץ המעושן.‬
‫אם אתה שואל את עצמך, "למה?‬ ‫למה ג'ודלון זקוקה לקוורץ מעושן?"‬
‫אני אתן לך את התשובה חד וחלק, דוקטור.‬
‫כי זה... זה יגן עליי.‬
‫כי אתה לא יכול.‬
‫אתה מגן על אשתך,‬
‫אבל משאיר אותי כמו ברווז במטווח?‬ ‫אתה תיתן להם להרוג אותי!‬
‫אף אחד לא יהרוג אותך...‬ ‫-ויודע מה? כשהם יהרגו אותי,‬
‫אתה סוף-סוף תיפטר ממני,‬
‫ואני בטוחה שזו תהיה הקלה גדולה בשבילך!‬
‫מה קרה להבטחה‬ ‫ששנינו נבלה את שארית חיינו ביחד?‬
‫כמה זמן אני אמורה לחכות?‬
‫עד שאחד מבני מננדז האלה‬ ‫ידפוק לי כדור בראש עם רובה ציד?‬
‫ג'ודלון, אל תעשי את זה.‬ ‫-לא, בבקשה, רק...‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אני לא יכולה לנשום.‬ ‫הדבר הזה שאני לא יכולה לנשום קורה.‬
‫אוקיי, בסדר. אוקיי.‬
‫תראי,‬
‫תני לי לדבר עם לורל.‬
‫אני אגיד לה שאת מטופלת שלי,‬
‫ושאת עוברת תקופה קשה,‬
‫ואני אשאל אותה,‬ ‫אם את יכולה להישאר בבית האורחים‬
‫לכמה לילות, בסדר?‬
‫אוקיי.‬
‫אתה עדיין מתכוון לעזוב אותה, נכון?‬
‫אתה עדיין אוהב אותי לעולמי עולמים?‬
‫כן. ברגע הנכון, מיד כשכל זה ייגמר,‬
‫אני אספר לה הכול עלינו.‬
‫וכן, אני עדיין אוהב אותך.‬
‫לעולמי עולמים.‬
‫ג'ר...‬
‫- בוורלי הילס‬ ‫משטרה -‬
‫תשמעו משהו, חבר'ה,‬ ‫אני מציע שנפיל את כל האשמה‬
‫על פידל קסטרו‬
‫ונגמור עם העניין.‬
‫אתה גאון.‬
‫אוקיי.‬
‫אז בואו נעבור‬ ‫על רשימת התיאוריות הנוכחית שלנו.‬
‫תיאוריה ראשונה. המאפיה הרגה אותם‬
‫בגלל האפשרות שחוזה היה מעורב‬ ‫בעסקים בעולם סרטי המבוגרים.‬
‫תאוריית הפורנו.‬
‫תיאוריה שנייה. קרטל סמים רצח אותם‬
‫כי חוזה הבריח בסתר סמים מאמריקה הדרומית.‬
‫אחרת איך ייתכן שגבר קובני‬ ‫כמו חוזה מננדז יתעשר באמריקה‬
‫אלא אם הוא מבריח סמים?‬
‫תיאוריה שלישית.‬
‫כנופיית סן פרננדו חיסלה אותם‬ ‫בגלל סכסוך שהיה להם עם אריק,‬
‫ושלפי הדיווחים, השמיעו איומים.‬
‫אף אחת מהתאוריות האלה לא מסתדרת.‬ ‫אין סימן לפריצה בכוח.‬
‫הראיות הפורנזיות לא מעידות שהתחולל מאבק.‬
‫זה כמעט כאילו...‬
‫שחוזה וקיטי מננדז הכירו את התוקפים שלהם.‬
‫נכון. מה שמשאיר אותנו‬ ‫עם תיאוריה סבירה אחת בלבד.‬
‫תראו. אני יודע שאתם רוצים‬ ‫להפיל את זה על הבנים...‬
‫להפיל? למה הם לא מחזירים לנו טלפונים, טום?‬
‫אין לנו מספיק כדי להוכיח את האשמה הזאת.‬
‫הם אפילו לא מוכנים לדבר איתנו,‬ ‫אם זה לא דרך עורך דינם.‬
‫בחייך. זאת נראית לך כמו‬ ‫התנהגות של מישהו חף מפשע?‬
‫לא. אני מסכים.‬
‫אני לא מאמין שלא בדקנו אם יש להם‬ ‫שרידי אבק שריפה על הידיים בליל הרציחות.‬
‫איזו פשלה ענקית.‬
‫את הנעשה אין להשיב.‬
‫אבל אם אנחנו רוצים לבצע מעצר,‬ ‫אנחנו צריכים הוכחה.‬
‫אנחנו צריכים למצוא משהו‬
‫כי זה לא ייפול עלינו מהשמיים באורח פלא.‬
‫כן?‬
‫היי, לס? הרגע הגיעה שיחה בשבילך.‬
‫נראה שזה חבר קרוב של אריק מננדז.‬
‫שאני אמות.‬
‫כתבת תסריט על להרוג את ההורים שלנו?‬
‫אתה חתיכת מטומטם. זה...‬
‫מפליל?‬
‫בבקשה אל תדבר בשבילי. כן, מפליל.‬
‫תמצא כל עותק של התסריט המחורבן הזה‬ ‫ותשרוף אותו.‬
‫זה לא תסריט מחורבן. האמת שהוא ממש טוב.‬ ‫-בנים, בואו נישאר ממוקדים.‬
‫קרייג ואני השקענו ב"חברים" הרבה עבודה,‬ ‫ובכלל לא קראת אותו.‬
‫אז אל תקרא לו מחורבן.‬
‫"חברים"? ככה הוא נקרא?‬ ‫-כן, ככה הוא נקרא.‬
‫זה השם הכי מטופש ששמעתי אי פעם.‬ ‫לא פלא שהוא לא נמכר.‬
‫ולא סיפרת לקרייג מה שעשינו, נכון?‬
‫לא. ברור שלא.‬
‫אני רוצה לחזור לשאלה,‬
‫למה הרגשתם שאתם חייבים‬ ‫להרוג את ההורים שלכם?‬
‫וגם, רק שתדעו,‬
‫שמתי את תקציר הפגישה הקודמת שלנו‬ ‫בכמה כספות.‬
‫כספות?‬ ‫-מה?‬
‫אמרתי לכם שאני לא הולך למשטרה.‬
‫אבל, אם משהו יקרה לי,‬
‫זה לא יהיה טוב בשבילכם.‬
‫אתה מאיים עלינו, אוזיאל?‬
‫לא.‬
‫אבל אני חושב שמעתה והלאה,‬
‫אני חושב שכדאי שנתחיל‬ ‫להקליט את הפגישות שלנו.‬
‫לא. בשום פאקינג אופן לא!‬
‫אני מבטיח לך שלאף אחד‬ ‫לא תהיה גישה לקלטות האלה חוץ ממני.‬
‫אבל אם אנחנו רוצים להמשיך בעבודתנו‬
‫כדי שאוכל לעזור לכם לפתור את כל הבעיות‬
‫שדחפו אתכם להרוג את ההורים שלכם,‬ ‫אני זקוק לפוליסת ביטוח.‬
‫אני צריך לדעת שאנחנו יחד בזה.‬
‫בכנות, דוקטור, אין לי יותר "בעיות"‬ ‫שאני צריך לפתור,‬
‫כי שתי ה"בעיות" הגדולות שהיו לי, מתו.‬
‫נכון. ובכן, זה טוב, לייל.‬
‫להגיד בקול מה שעשית זה חלק מתהליך ההחלמה.‬
‫ומה שנאמר במשרד הזה‬
‫נשאר במשרד הזה. אני נותן לך את המילה שלי.‬
‫"חברים". איזה שם עלוב.‬
‫אריק הודה בפניך,‬ ‫לאחר מעשי הרצח, שהוא הרג את הוריו.‬
‫הוא לא אמר מפורשות,‬ ‫"הרגתי את ההורים שלי", אבל...‬
‫בעיקרון, כן, הוא די הודה בזה.‬
‫ולמה לדעתך הוא סיפר לך?‬
‫טוב, אריק הוא החבר הכי טוב שלי.‬ ‫אנחנו מספרים הכול אחד לשני.‬
‫ו...‬
‫בשנה שעברה, כתבנו ביחד תסריט.‬
‫ההשראה שלנו הייתה מהסרט הזה,‬ ‫"מועדון המיליארדרים הצעירים"?‬
‫"אבא שלי לא היה גבר שחשף את רגשותיו.‬
‫"לפעמים הוא היה אומר לי‬ ‫שאני לא ראוי להיות בנו.‬
‫"כשהוא אמר את זה, זה גרם לי להתאמץ יותר,‬
‫"ללכת רחוק יותר,‬ ‫כדי להוכיח לו שאני כן ראוי,‬
‫"רק כדי שאוכל לשמוע את המילים,‬ ‫'אני אוהב אותך, בני.'"‬
‫"לוחם שאיבד את הוריו‬
‫"הוא עדיין לוחם."‬
‫פאק, זה ממש מעולה!‬
‫זה באמת מעולה.‬
‫רגע אחד. אז אתה ואריק כתבם תסריט‬
‫על ילד עשיר שהורג את הוריו?‬
‫אני יודע. ידענו שזה סיפור די מעוות‬ ‫כשכתבנו אותו.‬
‫אבל זה היה רק סרט.‬
‫אבל עכשיו, אחרי מה שהוא אמר לי, אני פשוט...‬
‫לא יכולתי לשתוק.‬
‫לא, זה ממש אמיץ מצידך‬ ‫להביא את זה לידיעתנו, קרייג.‬
‫עשית את הדבר הנכון.‬
‫אני לא חושב שאריק צריך ללכת לכלא.‬
‫לדעתי הוא זקוק לעזרה.‬
‫הוא ולייל. כאילו, עזרה נפשית.‬
‫כי ברור שאם הם עשו את זה, הם דפוקים בראש.‬
‫אז אתם תעצרו אותו עכשיו?‬
‫למרבה הצער, מה שסיפרת לנו‬
‫לא בדיוק עומד בדרישות כדי להוציא צו מעצר.‬
‫כלומר, זה נחשב לעדות שמיעה.‬
‫אני יודע מה זה.‬ ‫אומרים את זה הרבה ב"פרקליטי אל איי".‬
‫עם זאת, אם את רוצה לעזור לאריק‬
‫ולעזור לנו בחקירה שלנו,‬
‫יש משהו שאתה יכול לעשות.‬
‫זה שינוי מקצה לקצה.‬ ‫אני מניף 22.5 ק"ג יותר מבעבר.‬
‫זה ממש שיפר את הביצועים שלי על המגרש.‬
‫נחמד.‬ ‫-וחוץ מזה, אני...‬
‫לא מזמן התחלתי לצאת עם מישהי.‬
‫בדיוק חזרנו מסקי ביוטה.‬
‫היא שווה?‬
‫אחי. היא שווה בטירוף.‬
‫תקפוץ לבית החדש שלנו במרינה.‬
‫הוא ממש נחמד.‬
‫יש מגרשי טניס פרטיים.‬
‫אתה משחק המון, אתה בטח תקרע אותי.‬
‫טוב, אתה לימדת אותי ש...‬
‫"יום הולדת שמח..."‬
‫אתה זה שבאמת לימד אותי לשחק טניס.‬
‫"יום הולדת שמח..."‬
‫אני לא שומע אותם, ואתה?‬
‫פאק!‬
‫נשמע שהולך לך טוב.‬ ‫-כן. הולך לי טוב.‬
‫אני לא חושב שאבא שלי‬ ‫היה רוצה שאשקע בדיכאון.‬
‫אני חושב שהוא היה רוצה שאחיה ושאשיג הישגים‬
‫אולי אפילו יותר ממנו.‬
‫שאהיה סנאטור או משהו.‬
‫"לוחם שאיבד את הוריו הוא עדיין לוחם."‬
‫זה ציטוט מהתסריט שלנו, לא?‬ ‫-כן?‬
‫אם מדברים על זה, קראתי אותו לפני כמה ימים.‬
‫רציתי לראות אם הוא עדיין שווה משהו.‬ ‫-באמת?‬
‫ו...?‬
‫יש בו כמה חורים בעלילה‬ ‫וחלק מהדיאלוגים קיטשיים,‬
‫אבל אני עדיין חושב שהוא ממש טוב.‬
‫אני חושב שעם כמה שכתובים מהירים,‬ ‫בטוח נוכל למכור אותו.‬
‫כן, אולי.‬
‫ועכשיו, אתה יודע,‬ ‫נוכל להפוך אותו לאמין יותר.‬
‫אתה יודע? בגלל...‬
‫קדימה.‬
‫בגלל מה?‬
‫זאת אומרת, הדמויות יישארו בדיוניות לגמרי.‬
‫הוא לא יהיה בדיוק כמו מה שקרה ל...‬
‫מה שאתה ולייל עשיתם.‬
‫קרייג. מה נסגר איתך?‬
‫נשנה את הפרטים.‬ ‫עושים את זה כל הזמן בסרטים.‬
‫לא, אל תתעסק עם זה יותר.‬
‫קדימה, קרייג.‬
‫בחייך, אריק. כאילו...‬
‫כבר אמרת לי שעשית את זה.‬
‫אמרתי לך, אל תתעסק עם זה יותר.‬
‫שמעת אותי? אל תתעסק עם זה יותר.‬ ‫-כן...‬
‫כי לא יכול להיות שעשינו את זה,‬ ‫במיוחד בדרך שבה זה קרה.‬
‫אבל נראה לך שלייל אולי עשה את זה?‬ ‫-לא, לייל לא עשה את זה.‬
‫אולי הוא אמר למישהו...‬ ‫-הייתי איתו כל הלילה.‬
‫אתה נשמע כמו הבלשים האלה. לדעתם זה אנחנו.‬
‫סליחה שאני מתעקש על זה...‬ ‫-למה?‬
‫כי אני רוצה לגלות מי עשה את זה.‬ ‫בדיוק כמוך.‬
‫השוטרים דיברו איתך?‬
‫מה?‬
‫השוטרים יצרו איתך קשר כחלק מהחקירה שלהם?‬
‫כן.‬
‫מה סיפרת להם?‬ ‫-לא סיפרתי להם כלום.‬
‫נכון. כי אין מה לספר.‬
‫נכון.‬
‫כי לייל ואני לא הרגנו את ההורים שלנו.‬
‫ברור שלא. בחיים לא הייתם עושים את זה.‬ ‫-נכון.‬
‫בחיים לא.‬
‫תודה.‬
‫שמחתי לראות אותך, חבר.‬
‫בוא נדבר על זה שתבוא בשבוע הבא או משהו.‬
‫מתאים לי.‬
‫תודה.‬
‫טוב, מצטער, חבר'ה.‬
‫נראה לי שזה לא ממש עזר, מה?‬ ‫-לעזאזל!‬
‫אז...‬
‫האם אתם חושבים‬
‫שלאמא שלכם הגיע למות?‬
‫אף פעם לא חשבנו על זה ככה.‬ ‫-כן, זה היה יותר כמו,‬
‫"טוב, אם נהרוג את אבא שלנו,‬ ‫אז כדאי שגם נהרוג את אמא שלנו."‬
‫מישהו מכם חשב אחרת‬ ‫ביחס להריגה של אמא שלכם?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫אין סיכוי שהייתי‬ ‫מקבל החלטה להרוג את אמא שלי‬
‫בלי הסכמתו של אריק.‬
‫אפילו לא רציתי להשפיע עליו בעניין.‬
‫נתתי לו לחשוב על זה כמה ימים.‬
‫אוקיי. אריק?‬
‫כן. היינו חייבים להרוג אותה.‬
‫היא הייתה תלויה בו.‬ ‫-לגמרי תלויה.‬
‫וזה היה המוצא היחיד בשבילה.‬
‫זה ברור לכם שזה צעד ממש קיצוני‬ ‫להרוג את שני ההורים שלכם?‬
‫האם...‬
‫לכסף היה חלק בהחלטה?‬
‫לא.‬
‫אז לא פחדתם שתנושלו מהירושה?‬
‫מעולם לא שקלתם את העובדה‬ ‫שאם הייתם הורגים רק את חוזה,‬
‫רוב כספו היה עובר לקיטי,‬ ‫ולא הייתם מקבלים שליטה מלאה עליו עד ש...‬
‫לא הרגנו את ההורים שלנו בשביל כסף.‬
‫אוקיי. אריק, אני מאמין לך.‬
‫הכסף אף פעם לא היה העניין.‬
‫העניין היה לעשות חסד עם אמא שלי.‬ ‫בסופו של דבר, זה היה חייב לקרות.‬
‫היה צריך להרוג אותה,‬ ‫זה היה המוצא היחיד בשבילה.‬
‫בשביל כולנו!‬ ‫-זה מספיק.‬
‫אבל, אריק, למה? תגיד לי למה הייתם חייבים‬ ‫להרוג גם את אבא וגם את אמא שלכם?‬
‫למה זה היה הפתרון היחיד‬
‫כדי לשחרר אותה, אותך ואת אחיך מהמצב הזה?‬
‫אתה לא חייב לענות על זה.‬
‫תגיד לי, אריק, למה?‬
‫היי, סיימתי עם השיחה הזאת. וגם הוא.‬
‫לייל...‬ ‫-סיימנו.‬
‫זה היה הפשע המושלם.‬
‫למשטרה אין אף הוכחה.‬
‫היחידים שיודעים מה באמת קרה‬ ‫נמצאים בחדר הזה.‬
‫ולטובתך, דוקטור, כדאי שזה יישאר ככה.‬
‫היי. קום. בוא נלך.‬
‫בנים.‬
‫חכו רגע.‬
‫בחייכם, חבר'ה.‬
‫אנחנו ביחד בזה.‬
‫נכון?‬
‫לפני שתלכו, קחו את זה.‬
‫מה זה "אוטומקס"?‬
‫זו חברה קטנה שעזרתי להקים.‬
‫אני חושב שזאת תהיה‬ ‫הזדמנות השקעה נהדרת בשבילכם.‬
‫אני חושב שאני יכול להיות‬ ‫הרבה יותר בשבילכם מאשר רק מטפל.‬
‫אנחנו צריכים להיות שותפים עסקיים.‬
‫כן. אוקיי.‬
‫אבדוק את זה.‬
‫כן.‬ ‫-תודה, דוקטור.‬
‫בסדר, בטח.‬
‫- אוטומקס‬ ‫ג'רום אוזיאל -‬
‫שלום. הבאתי לך חטיף קטן.‬
‫אמא לא מרשה לאכול ממתקים לפני ארוחת הערב.‬
‫היה כל כך נחמד להיות כאן בחודשים האחרונים.‬
‫לחיות איתך ועם אחותך ואבא שלך.‬
‫את יודעת,‬
‫אם הייתי אמא שלך,‬ ‫הייתי מרשה לך לאכול חטיפים מתי שבא לך.‬
‫ג'ר, בבקשה, אתה לא יכול לעשות את זה.‬
‫אני לגמרי יכול.‬
‫סבלנו את הטירוף שלך מספיק זמן!‬
‫לא הייתי צריך להרשות לך לעבור לגור כאן.‬ ‫זה היה טירוף מצידי.‬
‫עשית את זה כי אתה אוהב אותי.‬ ‫-לא.‬
‫עשיתי את זה כי היית מדוכאת,‬ ‫ומאנית ומפוחדת,‬
‫ואני ריחמתי עלייך.‬
‫אפילו שכנעתי את אשתי להסכים לזה.‬
‫אבל לא הייתי עושה את זה‬
‫אם הייתי יודע שתהפכי אותנו לאסירים שלך!‬
‫האיומים, מצבי הרוח,‬ ‫הסידור מחדש של הרהיטים!‬
‫ועכשיו, את אומרת לבת שלי‬ ‫שאת תחליפי את אמא שלה!‬
‫את פאקינג מטורפת?‬
‫אמרת שאתה עוזב אותה, אוקיי?‬
‫אתה אמרת את זה!‬ ‫-בעצם, אני לא! בסדר?‬
‫אני לא עוזב אותה.‬
‫אתה תתחרט על זה.‬
‫אני יודעת דברים,‬ ‫ואתה יודע שאני יודעת דברים.‬
‫ג'ודלון.‬
‫אל תהיי טיפשה, ג'ודלון.‬
‫לך תזדיין, ג'ר!‬ ‫-ג'וד!‬
‫לטובתך, למען ביטחונך,‬
‫אל תדברי על תיק מננדז עם אף אחד,‬ ‫במיוחד לא על הקלטות.‬
‫אתה צריך לענוד את קריסטל האחלמה שנתתי לך.‬
‫צ'אקרת העין השלישית שלך קצת כבויה.‬
‫הבלש זולר?‬ ‫-כן?‬
‫יש לי מידע על תיק מננדז‬ ‫שאני חושבת שתרצה לשמוע.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬