‫- מפלצות: הסיפור של לייל ואריק מננדז -‬
‫לורל.‬ ‫-ג'רי!‬
‫ג'רי.‬
‫לא.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אתה צריך לחזור הביתה ברגע זה.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-לא, ברגע זה!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- 8 במרץ, 1990 -‬
‫מה הגודל של המטבח?‬ ‫-35 מ"ר.‬
‫חניה מאחור?‬ ‫-ארבעה מקומות.‬
‫זה פאקינג נהדר. כאילו...‬
‫לב וסטווד, קרוב לאוניברסיטת קליפורניה.‬ ‫-זה מושלם, אחי.‬
‫זה מכרה זהב מזוין.‬
‫הלו.‬
‫גאס, מה קורה, אחי?‬
‫איך המסעדה?‬
‫מה?‬
‫ג'רי!‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬ ‫-ג'רי!‬
‫ד"ר אוזיאל, כפי שהסברתי לאשתך,‬
‫יש לנו צו תקף מבית משפט לערוך חיפוש בביתך.‬
‫באיזו עילה?‬
‫יש לנו חשד שקיימות הקלטות רלוונטיות‬
‫שקשורות לרצח של חוזה וקיטי מננדז.‬
‫מי אמר לכם את זה?‬
‫הוא הקליט את הפגישות שלהם.‬
‫יש לו קלטות עם הודאות מלאות שלהם.‬
‫מדובר בשעות על גבי שעות שבהן הם מספרים‬
‫איך הם תכננו את זה,‬ ‫למה הם עשו את זה, אם הם חשו חרטה כלשהי.‬
‫בוא פשוט נאמר שזה מקור אמין.‬
‫זאת היא, ג'ר.‬ ‫-לא עכשיו, לורל.‬
‫אתה יודע שזו הכלבה המשוגעת.‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫אולי כדאי שתלכי להתלבש, גב' אוזיאל?‬ ‫-לפרוטוקול, אני רוצה להבהיר‬
‫שבשום אופן לא הפרתי‬ ‫את החיסיון של המטופלים שלי,‬
‫וגם לא הייתי מודע לכך‬ ‫שהחיפוש הזה עמד להתבצע,‬
‫כפי שמעידה העובדה שאשתי אינה לבושה,‬ ‫והעובדה שאני...‬
‫זה ברור לנו, דוקטור.‬
‫עכשיו, איפה הקלטות?‬
‫מה...‬
‫מה זה?‬ ‫-פשוט קח את זה, אוקיי?‬
‫אם השוטרים יעצרו אותי,‬ ‫אני צריך שתשחררו אותי בערבות,‬
‫ושתתקשרו לעורך הדין שלי, ג'רי שיילף.‬ ‫-אתה פרנואיד.‬
‫אני לא פרנואיד, גלן. השוטרים עדיין חושבים‬ ‫שאריק ואני הרגנו את ההורים שלנו.‬
‫אני לא יודע עם מי עוד הם דיברו.‬
‫בטח עם המטפל שלי, אוזיאל.‬
‫אסור לו לספר להם כלום בגלל חיסיון מטופלים.‬
‫זין עליהם. זו לא אשמתך‬ ‫שהם לא מוצאים את הרוצח.‬
‫היידן, אם המשטרה תצליח איכשהו‬ ‫לעקוף את עניין החיסיון,‬
‫ותניח את הידיים על הקלטות האלה,‬ ‫אז אני נדפקתי!‬
‫נדפקתי!‬
‫אתם חושבים שלאמא שלכם הגיע למות?‬
‫אף פעם לא חשבנו על זה ככה.‬ ‫-כן, זה היה יותר כמו,‬
‫"טוב, אם נהרוג את אבא שלנו,‬ ‫אז כדאי שגם נהרוג את אמא שלנו."‬
‫מישהו מכם חשב אחרת‬ ‫ביחס להריגה של אמא שלכם?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫אין סיכוי שהייתי‬ ‫מקבל החלטה להרוג את אמא שלי‬
‫בלי הסכמתו של אריק.‬
‫אפילו לא רציתי להשפיע עליו בעניין.‬
‫נתתי לו לחשוב על זה כמה ימים.‬
‫אוקיי. אריק?‬
‫כן. היינו חייבים להרוג אותה.‬
‫טוב, מי רוצה לאכול ארוחת צהריים? קדימה.‬
‫כן.‬ ‫-בואו נלך. מוכנים? אני גווע ברעב.‬
‫ג'יפ מגניב. קיבלת עליו מחיר טוב?‬ ‫-גלן?‬
‫כן?‬ ‫-תסתום את הפה.‬
‫אחי, מתי אתה מוציא את הפורשה מהמוסך?‬
‫מחר, אבל עד אז אני חייב לנסוע‬ ‫ברנגלר הדפוק של אריק.‬
‫זבל! מה נראה לך שאתה עושה? אלוהים...‬
‫קדימה! זוזו!‬
‫ידיים למעלה או שאני תוקע לכם כדור בראש.‬
‫החוצה!‬ ‫-תראו לי את הידיים!‬
‫צא מהרכב!‬
‫בוא הנה.‬
‫רד על הברכיים! על הבטן.‬
‫ידיים מאחורי הגב. לא לזוז!‬
‫ג'וזף לייל מננדז,‬ ‫יש לך זכות לשמור על שתיקה.‬
‫כל דבר שתאמר עלול לשמש‬ ‫ואף ישמש נגדך בבית המשפט. יש לך...‬
‫איך יכול להיות שזה קורה, ג'רי?‬
‫אמרת שהם לא יכולים לעצור אותנו,‬
‫אמרת שהם לא יכולים להניח עלינו אצבע.‬ ‫אמרת שלמשטרה אין הוכחות.‬
‫נראה שעכשיו יש להם,‬ ‫ומסתבר שהתובע המחוזי מסכים.‬
‫פאק!‬
‫אוקיי. אז מה אני אמור לעשות, ג'רי?‬ ‫תגיד לי.‬
‫תקשיב, אני אתקשר לחבר שלי,‬
‫רוברט שפירו, סנגור פלילי מהשורה הראשונה.‬ ‫הוא יכול לעזור לנו לטפל בזה.‬
‫בסדר? בינתיים,‬
‫תפרוש מטורניר הטניס שלך,‬ ‫ותסתלק מישראל בהקדם האפשרי.‬
‫אתה ממש לא רוצה שהאינטרפול יעצרו אותך,‬
‫ויזרקו אותך לכלא במזרח התיכון‬
‫שבו ההגנות החוקתיות שלך לא תופסות.‬
‫בוא הנה. תן לי להסתכל עליך.‬
‫היי, הנה הבחור הזה מננדז.‬
‫מננדז!‬
‫תראו אותך, כוסון.‬
‫שמעתי שהרגת את ההורים שלך.‬
‫אל בנדיטו!‬
‫אלוהים אדירים. אני לא יכול לחיות בתוך זה.‬
‫טוב, אתה עומד להתחיל.‬
‫עכשיו תיכנס.‬
‫ברוך הבא ללוס אנג'לס.‬
‫תודה שטסת איתנו. ברוך הבא.‬
‫זה בסדר. אתה לא צריך לאזוק אותי.‬ ‫-מצטער.‬
‫אלה התקנות.‬
‫יש לך זכות לשמור על שתיקה.‬
‫כל דבר שתאמר עלול לשמש‬ ‫ואף ישמש נגדך בבית המשפט.‬
‫יש לך זכות לעורך דין.‬
‫אם לא תוכל להרשות לעצמך,‬ ‫ימונה עבורך עורך דין.‬
‫אריק?‬
‫לייל?‬
‫היי!‬
‫לייל? זה אתה?‬
‫כן.‬
‫מתי חזרת לאל-איי?‬
‫לפני כמה שעות.‬ ‫השוטרים עצרו אותי בשדה התעופה.‬
‫כל כך דאגתי, אי. חשבתי שאולי אתה...‬
‫תנסה לברוח ו... אני לא יודע,‬ ‫חשבתי שאולי לא אראה אותך שוב.‬
‫ברור שהייתי חוזר.‬
‫אתה אחי.‬
‫מה נעשה?‬
‫לייל, מה נגיד לאנשים?‬ ‫-היי...‬
‫זה רק אנחנו עכשיו, אי.‬
‫אנחנו לבד.‬
‫זה נקרא "פרט פלאס", זה שמפו ומרכך.‬
‫שלחתי לך ספריי לשיער. אמרת, "אקווה נט"?‬
‫לא, אמרתי, "לא אקווה נט"‬ ‫כי מחרימים את החרא הזה כאן.‬
‫מסתבר שאפשר לעשות ממנו לפיד.‬
‫אני צריך מוס לשיער, אז תגיד לג'יימי.‬ ‫היא יודעת מה לקנות.‬
‫אנא הכנס עשרה סנט לחמש דקות נוספות.‬ ‫-פאק!‬
‫תעשה את זה מהר בגלל הטלפונים האלה, רוברט,‬
‫אי אפשר להשיג כאן דיימס.‬
‫לייל, תתרכז. אנחנו רק צריכים לספר להם‬ ‫סיפור משכנע יותר מאשר התביעה, אוקיי?‬
‫"חמשת המשפחות עשו את זה."‬ ‫זה סיפור מעורפל מאוד.‬
‫טוב, אז... תתמקד באחת המשפחות.‬
‫כאילו, איזו מהן...? משפחת במבינו, תתמקד בהם.‬
‫אנא הכנס עשרה סנט לחמש דקות נוספות.‬ ‫-פאק!‬
‫רוברט, מה שאני צריך זה דיימס מזוינים,‬ ‫תוכל לדאוג לזה?‬
‫בבקשה.‬
‫היי. אפשר ללוות דיים?‬
‫כן, אם תמצוץ לי את הזין.‬
‫אוכל בתחת.‬
‫- חלב -‬
‫אריק, אתה חייב לאכול.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אפשר את החלב שלך?‬
‫אתה לא יכול רק לשתות חלב.‬
‫הבחור הזה שם לא מפסיק לבהות בי.‬
‫אל תסתכל.‬
‫עוד יהרגו אותי כאן.‬
‫אני חייב לזוז.‬
‫בחייך, גבר! מה נסגר? פאק!‬
‫אני רק חושבת שאם נוכל לעבור את זה,‬ ‫נוכל לעבור הכול.‬
‫כן. אז תקשיבי, היי, המוס לשיער, בסדר?‬
‫וסרט ההדבקה לפאה.‬
‫וברצינות, פאקינג דיימס.‬ ‫סבתא שלחה חמישה בערך. אנחנו צריכים גלילים.‬
‫אריק, רוצה לדבר עם ג'יימי?‬
‫אני צריך סרט הדבקה לפאה.‬ ‫הוא נקרא "טופסטיק".‬
‫הפאה מחוברת לקרסים.‬
‫אבל סרט ההדבקה מחזיק את הקצוות למטה.‬
‫ככה היא נשארת מקדימה.‬
‫- טפסי תלונה -‬
‫אי...‬
‫למה יש חלב באסלה?‬ ‫-שם אני שומר אותו קר.‬
‫היי.‬
‫אתה לא יכול רק לשתות חלב, אוקיי?‬
‫האוכל גורם לי לרצות להקיא, לייל.‬ ‫מה אני אמור לעשות?‬
‫מגבונים לחים?‬ ‫-כן.‬
‫כמה שאת יכולה להשיג. כי הוא מתחיל להסריח.‬
‫רגע. הוא מתכוון לנקות את הגוף שלו איתן?‬
‫כאילו, אני מקווה.‬
‫אני חושב שהוא מפחד מהמקלחות.‬
‫היא נעשית דביקה בגלל סרט ההדבקה.‬ ‫אי אפשר לנקות אותה כמו שצריך כאן.‬
‫לייל, זאת מברשת השיניים שלי?‬
‫מננדז.‬
‫הנה 50 דולר. ככה תשיג‬ ‫את כל הדיימס שאתה צריך.‬
‫פאק!‬
‫סבתא, את חתיכת מטומטמת!‬ ‫אני לא צריך כסף. אני צריך דיימס!‬
‫דיימס! פאקינג דיימס!‬
‫אנחנו מיליונרים,‬ ‫ואנחנו לא יכולים להשיג גליל של דיימס.‬
‫דוד קרלוס, לא היה לנו שום קשר לרציחות.‬
‫תקשיבו לי. אני לא נותן לכם‬ ‫פאקינג מאה דולר בשביל תשעה דיימס.‬
‫המוס לשיער הזה עולה 9.99,‬ ‫ואתן לך אותו תמורת שני דיימס. שניים!‬
‫פאק!‬
‫פעם פחדתי מהמקלחות כאן, אבל כבר לא.‬
‫אני מחכה 20 דקות שכולם יסיימו,‬ ‫ואז אני נכנס.‬
‫ואז המקלחות רק שלי.‬
‫נתראה.‬
‫היי. כן, שלומי לא הכי טוב.‬
‫היי, דוד קרלוס.‬
‫אנחנו צריכים גלילים על גבי גלילים.‬
‫צריך איכשהו להגניב אותה לכאן‬ ‫כי החבר'ה האלה שונאים פאות.‬
‫נתראה.‬ ‫-כן, נתראה.‬
‫עם שתי חתיכות ביום,‬ ‫אני יכול לגרום לה להיראות בסדר,‬
‫אבל האמת היא שאני בעצם צריך ארבע.‬
‫המוצר נקרא טופסטיק.‬
‫ואני גם צריך משהו... זה ממש חשוב.‬
‫"ביין דה סולה".‬
‫ביין דה סולה. כמה שתוכל להשיג.‬
‫ביין דה סולה. מה זה?‬
‫תכשיר שיזוף עצמי.‬
‫תסתכל עליו.‬
‫הוא נראה כמו רוח רפאים. גם אני.‬
‫זה בגלל האורות כאן,‬ ‫הם מוצצים את הוויטמין די מהעצמות.‬
‫מה מצבנו עם קסטרו? יש התפתחות בקשר לזה?‬
‫כי כל דבר בקשר לאבא שלי, חוזר בחזרה לקובה.‬
‫אתה בדיוק אמרת את זה לפני כמה ימים, נכון?‬
‫כן, אני פשוט חושב...‬ ‫-חבר'ה...‬
‫אנחנו חייבים להיות מציאותיים.‬ ‫אני לא חושב שאתם מבינים מה קורה כאן.‬
‫אנחנו צריכים לדבר על המשפט שלכם,‬ ‫לא על שיזוף עצמי ופאות.‬
‫זה גורם לי לחשוב‬ ‫שאתה לא מבין מה קורה כאן, מר שפירו,‬
‫כי זו שנת 1990.‬
‫זה עידן חדש, והמשפט הזה יהיה בטלוויזיה,‬
‫ולכן, הדבר שהכי מטריד אותי,‬ ‫הוא איך ניראה מול המצלמה.‬
‫כי אם ניראה כמו שצריך, כן?‬
‫מטופחים, מהוגנים, כשכל החיים שלנו לפנינו,‬
‫אז אף חבר מושבעים על הכוכב הזה‬ ‫לא יאמין שעשינו את זה.‬
‫כי אנחנו לא.‬ ‫-כי אנחנו לא.‬
‫אוקיי.‬
‫ובכן, תנו לי להגיד לכם‬ ‫מה הדבר שהכי מטריד אותי.‬
‫זו סאונה?‬
‫לא, אריק.‬
‫זה תא גזים.‬
‫הוא בנוי לשני אנשים, ולכן זה נוח.‬
‫לא נעים לי לבשר זאת לכם,‬ ‫אבל אתם לא אנשים מעוררי אהדה.‬
‫אתם עשירים ומפונקים,‬ ‫ואנשים אוהבים לשנוא טיפוסים מהסוג הזה.‬
‫כאילו, הקראת כתב האישום שלכם הייתה אסון.‬
‫כלומר, נראיתם כמו פסיכופתים.‬
‫אמרתי לכם לחייך.‬
‫להתנהג בכבוד.‬
‫"כן, כבודו. לא, כבודו." אבל לא.‬ ‫-האורות הכאיבו לי בעיניים.‬
‫הקול של השופט היה מגוחך...‬ ‫-לא ישנתי במשך ימים.‬
‫חבר'ה!‬
‫אנחנו צריכים להתחיל להיות רציניים‬ ‫כי הדימוי הזה שאתם מנסים להציג?‬
‫הרכבת הזאת כבר עזבה את התחנה.‬
‫לאנשים יש דעה נחרצת מאוד על שניכם.‬
‫לא הרגנו את הורינו.‬
‫כן, אבל האדם ברחוב חושב שכן.‬
‫אז אם אתם רוצים להימנע מזה, מזה!‬
‫אז אני מציע שננסה אסטרטגיה אחרת‬
‫חוץ משיזוף מזויף, או להאשים את פידל קסטרו.‬
‫כאילו, אנחנו תמיד יכולים...‬
‫לא, אני פשוט...‬
‫לא דיברנו איתך על מה שקרה באמת.‬
‫על מה אתה מדבר לעזאזל?‬ ‫-אני לא מדבר על הלילה ההוא. אנחנו לא...‬
‫אנחנו לא יודעים מה קרה באותו לילה.‬ ‫היינו בקולנוע.‬
‫אני רק מדבר על הדברים שקרו לפני כן.‬
‫אני מצטער, תוכל לתת לאחי ולי‬
‫רק רגע קצר אחד עם השני?‬
‫לבד?‬
‫תודה.‬
‫אנחנו לא נדבר על זה.‬
‫אני פשוט חושב שזה יוכל‬ ‫לעזור למושבעים להבין.‬
‫כמו שאמרת, יש לזה קשר לאמא ואבא.‬
‫דברים כאלה פשוט קורים לפעמים, אריק.‬
‫ככה זה אצל בנים.‬
‫אנחנו לא נדבר על זה.‬
‫אז אני מפוטר. זה מה שאתם אומרים?‬
‫זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.‬ ‫אתה אפילו לא מגן עליהם.‬
‫כי הם לא מאפשרים להגן עליהם.‬
‫ואתם מפטרים אותי. בסדר!‬
‫הנה עצה בחינם.‬
‫הסיבה שהם נעצרו היא כי יש קלטות אודיו.‬
‫והמשטרה, אולי אסור היה להם,‬ ‫אבל הם האזינו לקלטות האלה.‬
‫אז אתם צריכים להכיר בעובדה‬
‫שהסיפור של לייל ואריק מלא בחורים,‬ ‫ושייתכן שהם אשמים.‬
‫לא!‬
‫תסתום את הפה!‬ ‫-תראו!‬
‫תראו, אני הבחור ששכרתם‬ ‫בשביל לסגור עסקה. אוקיי?‬
‫זה מה שחשבתי שבאתי לעשות.‬
‫אז אם אתם רוצים להוציא אותם מהכלא,‬ ‫אני לא האיש שלכם.‬
‫כי אני לא מאמין להם,‬ ‫והמושבעים לא יאמינו להם.‬
‫אז אתם צריכים למצוא מישהו אחר.‬ ‫ואתם צריכים למצוא סיפור הרבה יותר טוב.‬
‫או שהבחורים האלה שלכם,‬ ‫שאתם כל כך משוכנעים שהם חפים מפשע,‬
‫מדינת קליפורניה תוציא אותם להורג.‬
‫שיהיה לכם בהצלחה.‬
‫הפשע הזה נחשב כמעט לעבירה קלה.‬
‫לפני חמש שנים, הוא היה נחשב לכזה.‬
‫אבל לפי החוק החדש, חמישה גבישים, זו עבירה.‬
‫ואז בגלל שהחזקתי עליי אקדח,‬ ‫פתאום זו תקיפה בנסיבות מחמירות.‬
‫ואני יושב כאן עם, אתה יודע,‬
‫רוצחים.‬
‫וככה אתה ואני הגענו לכאן איתם.‬
‫כן, אנשים חפים מפשע.‬
‫כנראה כזאת היא המערכת.‬
‫אני מבולבל...‬
‫בקשר אליך.‬
‫למה אתה מתכוון?‬ ‫-מה אתה אוהב?‬
‫אתה אוהב בחורים, נכון?‬
‫אתה גיי, נכון?‬
‫מה? לא.‬
‫לא.‬
‫אני אפילו לא אוהב את המילה הזו.‬ ‫-טוב, בסדר. גם אני לא.‬
‫אתה לא גיי. אבל אני מתכוון‬ ‫שאתה אוהב להיות עם בחורים, נכון?‬
‫אני לא יודע, בגלל...‬
‫מה שעברתי בבית.‬
‫אבל...‬
‫אני אוהב להיות לידך.‬
‫כן, בסדר.‬
‫אני יודע מי אני. אני לא שם זין.‬
‫וגם אתה לא צריך, זה כל מה שאני אומר.‬
‫זה בסדר להיות מי שאתה.‬
‫כן. לא במשפחה שלי.‬
‫מה עשיתי? אין לי כלום.‬
‫מה זה?‬
‫מה? אני לא יודע.‬
‫"אריק, תקרא את זה פעם אחת ותשמיד את זה.‬ ‫אלה דברים שחשבתי עליהם.‬
‫"אני חושב שמארק צריך לנהוג בפורשה‬ ‫לאזור המטענים של הכלא.‬
‫"לצאת, ולהשאיר את המנוע פועל.‬
‫"אנחנו נזנק למכונית וניסע לכיוון כביש 110.‬
‫"ראה תרשים למטה.‬
‫"הדבר הבא, המראה שלנו.‬
‫"עלינו לעבור ניתוח פלסטי.‬
‫"נזדקק למתיחות פנים, אולי השתלת סנטר,‬ ‫וכמובן שנשנה את השיער.‬
‫"נצטרך דרכונים,‬
‫אשרות...‬
‫ואז נחליט לאן ניסע.‬
‫נראה לי שניסע למחנה‬ ‫של סבא של מארק אייץ' בקנדה,‬
‫רק עד שהעניינים יירגעו.‬
‫לדעתי, טורונטו, לונדון, בלגיה, לבנון,‬
‫ואז נתמקם בקולומביה.‬
‫הם אוהבים שם כנפי עוף.‬
‫מה?‬ ‫-קום. עלינו לערוך חיפוש בתא שלך.‬
‫מה זה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לייל מננדז, צא בבקשה אל הקו האדום.‬
‫מה קורה?‬
‫אמרתי, צא אל הקו האדום!‬ ‫-אבל תגיד לי למה.‬
‫מה קורה?‬
‫אמרתי לך לצאת לקו האדום.‬ ‫-למה?‬
‫היי, מה לעזאזל?‬ ‫-היי! לייל!‬
‫לאן אתם לוקחים אותי?‬ ‫-לייל!‬
‫לאן אתם לוקחים אותו?‬ ‫-מה קורה?‬
‫העבירו את אחיך לאגף אחר.‬
‫אני לא מבין. למה?‬
‫לייל אמר שהוא כתב לך מכתב כלשהו.‬
‫אנחנו מחליפים מכתבים כל הזמן.‬
‫נכון, אבל המכתב הזה,‬
‫הוא היה תוכנית בריחה.‬
‫אריק.‬
‫זה לא טוב.‬
‫מתי הוא חוזר?‬ ‫-העבירו אותו לשם לתמיד.‬
‫יש שם מישהו?‬
‫אולי יש מישהו באגף שלך שאתה...‬
‫שנראה לך שתוכל לבטוח בו?‬
‫כן.‬
‫אז למה בדיוק אתם מעוניינים לאמץ?‬
‫אנחנו מדברים על זה כבר זמן מה,‬ ‫על להקים משפחה משלנו.‬
‫לאשתי יש בת בוגרת מנישואים קודמים,‬
‫והתחתנו רק כששנינו היינו ב...‬
‫טים, האישה הזאת לא צריכה‬ ‫לשמוע את כל סיפור חיינו.‬
‫ובמחשבה שנייה, אולי היא כן.‬
‫אני מניחה שככה אתם מחליטים‬ ‫מי מתאימים להיות הורים טובים, נכון?‬
‫אם להודות על האמת,‬ ‫אני חושבת שכל הזוגות צריכים להוכיח‬
‫שהם ראויים להיות הורים.‬
‫זה יותר מדי קל לעשות ילד.‬
‫יש זוגות שמולידים תינוק. ואז מזניחים אותו,‬ ‫מתעללים בו, ומתייחסים אליו כמו לאשפה.‬
‫ואחרי 20 שנה,‬ ‫אני זאת שבסוף צריכה להגן עליו.‬
‫לפי הנתונים האישיים שלך, מיס אברמסון,‬
‫את עורכת דין מצליחה מאוד.‬
‫וכפי שבעלך ציין, יש לך כבר בת בוגרת.‬
‫אז אני בוודאי לא צריכה לספר לך‬ ‫כמה זה קשה להיות אמא.‬
‫יש סיבה מדוע בשלב זה של חייך,‬
‫את מוכנה לעשות את כל זה שוב?‬
‫אוקיי, הנה וידוי מביך.‬
‫אני לא ממש זוכרת שהייתי אמא.‬
‫כלומר, כן, כמובן, אני זוכרת את זה.‬ ‫אבל הכול די מעורפל.‬
‫ילדתי את ליין ממש לפני שהתחלתי‬ ‫ללמוד משפטים. בדיוק התגרשתי אז.‬
‫ועשיתי רק את מה שהייתי חייבת כדי לא לטבוע.‬
‫לא שהייתי אמא רעה. אני לא הייתי אמא רעה.‬
‫לא מושלמת? כן.‬
‫מכורה לעבודה? מודה באשמה.‬
‫אבל אני מרגישה שעכשיו, אני בשלב בחיי‬
‫שבו הייתי יכולה באמת ליהנות מלהיות אמא.‬
‫שאני במקום שבו לא ארגיש שעליי להיאבק.‬
‫ובגלל תחום העיסוק שלי,‬
‫אני רואה מה קורה כשילדים‬ ‫לא מקבלים את הטיפוח שהם צריכים.‬
‫אז אם אוכל לגדל ילד,‬ ‫ולתת לו את האהבה שהוא זקוק לה‬
‫כדי שדרכו לעולם לא תצטלב‬ ‫עם סנגור פלילי כמוני,‬
‫אעשה זאת בלב שלם.‬
‫גם אם זה אומר שאצטרך להחליף חיתולים‬ ‫במשך כמה שנים.‬
‫דומיניק, אתה מגזים.‬
‫שרון, בשלב זה את כבר צריכה‬ ‫להכיר אותי מספיק טוב כדי לדעת‬
‫שאני אף פעם לא מגזים.‬
‫אוקיי. אבל מרושעים?‬
‫אתה באמת חושב שבני מננדז האלה מרושעים?‬
‫כן.‬
‫כשאתה מישיר מבט לרשע בפנים,‬ ‫כפי שאני עשיתי,‬
‫זה משהו שלעולם לא שוכחים.‬
‫אז אתה חושב שהם עשו את זה?‬ ‫-כמובן שהם עשו את זה.‬
‫הם סוציופתים קלאסיים.‬
‫במיוחד האח הגדול.‬
‫העיניים שלו אפילו יותר ריקות‬ ‫משל קלאוס פון בולו.‬
‫איך ילד יכול בכלל לחשוב‬ ‫על לעשות משהו כזה להורה?‬
‫מעט מאוד עדיין מזעזע אותי, ג'ויס.‬
‫הדברים שאנשים מסוגלים לעשות.‬
‫הדבר היחיד שמזעזע אותי, שמגעיל אותי,‬
‫הוא שיש לנו מערכת צדק‬
‫שמציבה את הזכויות של רוצחים ואנסים‬
‫מעל ומעבר לקורבנות שלהם.‬
‫מערכת המשפט מוטה במופגן נגד נאשמים,‬
‫במיוחד אם הנאשמים האלה שחורים או חומים,‬
‫ואין להם ייצוג משפטי הולם.‬
‫אני מסכים, אבל בכמה מהתיקים הגדולים שלך,‬ ‫אשמתו של הלקוח שלך אינה מוטלת בספק.‬
‫אז אתה אומר שרק אנשים חפים מפשע‬ ‫זכאים להגנה ראויה?‬
‫לא, אני שואל אם כל אחד זכאי‬ ‫להגנה של לזלי אברמסון,‬
‫במיוחד אם הוא מואשם ברצח מדרגה ראשונה.‬
‫עונש מוות הוא סטייה מוסרית מוחלטת.‬
‫לא רק שהוא לא מוסרי, הוא גם ברברי.‬
‫זה מעשה בלתי נתפס.‬
‫תראו מי כאן אם לא גברת הדרקון.‬ ‫-מי?‬
‫לזלי אברמסון.‬
‫הסנגורית של האנשים המתועבים ביותר בחברה.‬
‫כששופטים בתיק רצח,‬ ‫אסור להתייחס לדברים כפשוטם.‬
‫צריך לקבוע את הלך הרוח שבו היה האדם‬
‫כשהוא ביצע את הפשע.‬
‫האישה הזו שם,‬
‫היא ההתגלמות של כל מה שמעוות במערכת המשפט.‬
‫האם הם היו כשירים נפשית‬ ‫כשהם ביצעו את הפשע?‬
‫הם היו לקויים מבחינה קוגניטיבית?‬
‫האם הייתה להם סיבה להאמין,‬ ‫בצדק או שלא בצדק,‬
‫שחייהם בסכנה?‬
‫אתן יודעות שהיא ניסתה‬ ‫לעזור להגיע לעסקת טיעון‬
‫למען האיש שרצח את בתי?‬
‫יש לה חיבה חולנית ללקוחות אשמים,‬
‫ובמיוחד, לבחורים צעירים אשמים.‬
‫ואם יש דבר אחד שהתביעה לא אוהבת,‬ ‫אלו דקויות.‬
‫מבחינתם, כל נאשם הוא מסמר‬
‫שראוי לחבוט בו באמצעות המערכת.‬
‫קל לדבר על צדק כשלא יודעים את כל העובדות.‬
‫אז אפשר לומר ש"זעם" הוא השם האמצעי שלך.‬
‫בעצם, תאמין או לא,‬
‫הוא "תקווה".‬
‫דומיניק.‬
‫שלום, לזלי.‬
‫מוזר לראות אותך כאן.‬
‫זה נכון, זו לא הסביבה הרגילה שלי.‬
‫הגברות שנפגשות לצהריים,‬ ‫זה הרבה יותר הסגנון שלך.‬
‫קראתי שהערעור של הלקוח שלך, ריק סנדרס,‬ ‫נדחה שוב.‬
‫לא נראה שהוא יצא מתא הנידונים למוות בקרוב.‬
‫אני בטוחה שדומיניק משעשע אתכן, גבירותיי.‬
‫מלבד היותו מפיק סרטים כושל,‬
‫הוא מספר סיפורים מוכשר.‬
‫רק אל תאמינו לכל מה שהוא אומר.‬ ‫הוא נוטה להגזמה.‬
‫אל תיתני לנו לעכב אותך, לזלי.‬
‫אני בטוח שאיפשהו יש רוצח שזקוק לעזרתך.‬
‫לזלי מדברת.‬
‫היי, ג'רי.‬
‫כן, בדיוק סיימתי לתת ריאיון.‬
‫כן. לעיתונאי.‬
‫אני לא שונאת את כל התקשורת.‬
‫בחייך, רק את הטמבלים.‬
‫אני צריכה להזכיר לך שאני נשואה לעיתונאי?‬
‫אז מה קורה?‬
‫כמובן ששמעתי על התיק הזה. מי לא?‬
‫הם שאלו עלייך.‬ ‫-רגע, מה?‬
‫הם התקשרו ובדקו אם את פנויה.‬
‫אתה פאקינג צוחק עליי?‬
‫מיס אברמסון, תודה שמצאת זמן‬
‫לבוא להיפגש איתנו.‬
‫ג'רי שיילף אומר שאת‬ ‫הסנגורית הפלילית הטובה ביותר באל-איי.‬
‫אני בטוחה שהוא לא אמר את זה.‬
‫ג'רי לא היה אומר,‬ ‫"הסנגורית הפלילית הטובה ביותר".‬
‫הוא פשוט היה אומר שאני הכי טובה.‬
‫כידוע לך, לאחרונה פיטרנו את רוברט שפירו.‬
‫לא הרגשנו שהוא מספיק טוב‬ ‫בשביל הבחורים שלנו.‬
‫אני מכירה את בוב. הוא עורך דין טוב,‬ ‫אבל הוא לא מי שאתם צריכים בתיק כזה.‬
‫מבחינתו, הדבר החשוב הוא‬ ‫הספינינג של התהודה התקשורתית,‬
‫ולנסות לסגור את העסקה הכי טובה‬ ‫עבור לקוחותיו.‬
‫אני לא אוהבת לעשות עסקאות.‬
‫אני מעדיפה להילחם.‬
‫כי אם לא נלחמים, לא מנצחים.‬
‫אז עבדת על מקרים כאלה בעבר?‬
‫תיקים שבהם הנאשמים מואשמים ברצח,‬
‫ובכל זאת הצלחת לנצח?‬
‫לאחרונה הגנתי על בחור צעיר‬ ‫בשם ארנל סלבטיירה,‬
‫שהודה ברצח אביו.‬
‫הוא הואשם ברצח מדרגה ראשונה.‬
‫ארנל ואחיו סבלו‬
‫שנים של התעללות פיזית ופסיכולוגית מאביהם.‬
‫הוא עינה אותם.‬
‫התביעה רצתה שנאמין שארנל הוא מפלצת.‬
‫שהוא תכנן בקפידה‬ ‫את הרצח של אביו במשך שבועות‬
‫ואז ירה בו בדם קר בשנתו.‬
‫ובכן, לדעתי, זה לא מה שקרה.‬
‫אני מאמינה שארנל ירה באבא שלו‬ ‫מתוך הגנה עצמית.‬
‫האם ארנל היה צריך לחכות עד שאביו,‬
‫באחד מהתקפי הזעם שלו,‬ ‫בסופו של דבר ירצח אותו?‬
‫או את אמא שלו?‬
‫או את אחד מאחיו?‬
‫כמו מה שקרה לליסה סטיינברג הקטנה‬
‫כשאביה המתעלל רצח אותה בסופו של דבר?‬
‫רציתי שהמושבעים יראו‬
‫שארנל לא היה המפלצת.‬
‫להפך,‬
‫הוא היה הקורבן.‬
‫אם תרשיעו את ארנל ברצח מדרגה ראשונה,‬
‫זה יהיה כאילו שידו של אביו תצא מקברו,‬
‫ובמעשה הטרור האחרון שלו,‬ ‫הוא יהפוך אתכם לשותפיו לפשע.‬
‫ארנל זוכה מאשמת רצח מדרגה ראשונה.‬
‫הוא נידון לשלוש שנות מאסר על תנאי.‬
‫ותוכלי לעשות את זה למען לייל ואריק?‬
‫כדי שיהיה ברור, אני אגן רק על אריק.‬
‫לייל צריך לשכור לעצמו עורך דין משלו,‬
‫אבל על סמך המסמכים שקראתי עד עכשיו,‬
‫לבחורים האלה לא מגיע‬ ‫לבזבז את שארית חייהם בכלא,‬
‫שלא לדבר על עונש מוות.‬
‫אני לא יכולה להבטיח לכם תוצאה מסוימת,‬
‫אבל אני מבטיחה לכם‬
‫שאילחם בכל כוחותיי.‬
‫מתי תוכלי להתחיל?‬
‫אולי כדאי שנדבר קודם על השכר שלי.‬
‫אני מתארת לעצמי‬ ‫שהשבועות האחרונים היו קשים לך.‬
‫לבד בכלא, בנפרד מאחיך.‬
‫כן, זה לא היה קל.‬
‫אני בטוחה ששמעת מה אומרים עליך ועל לייל.‬
‫שאתם זוג ילדים עשירים מפונקים‬
‫שרצחו את ההורים שלהם מתוך תאוות בצע.‬
‫וזה נכון.‬
‫אין ספק שעסקתם בדי הרבה צרכנות מעוררת חשד‬
‫לאחר הרציחות.‬
‫המכוניות, בגדי המעצבים,‬
‫הרולקסים, דירות היוקרה,‬
‫זה קצת מוגזם בשביל תרפיית שופינג,‬ ‫לא היית אומר?‬
‫מסע הקניות הבזבזני,‬
‫זו הייתה הטעות הראשונה שלך ושל אחיך.‬
‫ואז, הפעלתם שיקול דעת לקוי‬ ‫בכך שבטחתם בחלאה הזה, ד"ר אוזיאל,‬
‫והתוודיתם בפניו.‬
‫ואז הרשיתם לו להקליט את הפגישות שלכם.‬
‫ואז איימתם להרוג אותו.‬ ‫-לא התכוונו להרוג את ד"ר אוזיאל.‬
‫ולכן הקלטות האלה‬ ‫נחשבות עכשיו כראיות קבילות,‬
‫וישתמשו בהן נגדכם במשפט.‬
‫לא ידענו. חשבנו שהן יישארו חסויות.‬
‫ואז, אתה ולייל התחלתם לספר לאנשים‬ ‫גרסאות שונות על מה שקרה.‬
‫מה? באמת הייתם כל כך בטוחים‬ ‫שבחיים לא יעצרו אתכם?‬
‫ואז, כשבסוף נעצרתם בכל זאת,‬ ‫והגעתם לבית המשפט,‬
‫נראיתם לגמרי חסרי נשמה ונטולי חרטה.‬
‫טעות חמורה נוספת.‬
‫למרות שאני מניחה שהטעות הכי גדולה שלך‬
‫הייתה להרוג את ההורים שלך מלכתחילה.‬
‫אנחנו... אנחנו לא...‬
‫קראתי את המכתב שלייל כתב לך.‬
‫תוכנית הבריחה המטורפת והמטורללת הזאת?‬
‫אבל...‬
‫הוא כתב בו עוד משהו שמשך את תשומת לבי.‬
‫"רק אנחנו יודעים את האמת.‬
‫"רק אנחנו יודעים את סודות העבר‬ ‫של המשפחה שלנו."‬
‫למה הוא מתכוון בזה?‬
‫פניתי לד"ר ויליאם ויקארי.‬
‫הוא פסיכיאטר משפטי.‬
‫אני רוצה שתתחיל להיפגש איתו‬ ‫כדי לדבר על מה שקרה ולמה.‬
‫בלי פסיכולוגים.‬ ‫-אריק...‬
‫אני לא יכול.‬
‫אמרת בעצמך שזו הייתה טעות‬ ‫לדבר עם ד"ר אוזיאל.‬
‫זה בגלל שהוא שמוק שהפר את האתיקה המקצועית‬
‫וניצל לרעה את האמון שלך.‬
‫אני מבטיחה לך שד"ר ויקארי שונה ממנו מאוד.‬
‫אריק...‬
‫עכשיו כשאני עורכת הדין שלך,‬
‫אני לא אתן לך לעשות עוד טעויות.‬
‫אבל אני צריכה שתהיה איתי גלוי לגמרי‬
‫ושתבטח בי.‬
‫זו הדרך היחידה שבה נוכל לנצח.‬
‫אני פשוט לא סובל את האוכל.‬
‫השקעתי את רוב חיי בפיתוח הגוף שלי.‬
‫השתדלתי לאכול נכון, תזונה דלת שומן,‬ ‫העמסת פחמימות,‬
‫ועכשיו הזבל הזה.‬ ‫-אריק,‬
‫אתה סתם מבזבז את הכסף שלך כאן, אוקיי?‬
‫התפקיד שלי הוא לעזור לך‬ ‫לרדת לשורש של כל זה.‬
‫אבל תאמין לי כשאני אומר לך‬ ‫שלא אוכל לעשות את זה‬
‫אלא אם כן תתחיל להיות גלוי איתי.‬
‫כאילו, לגמרי גלוי איתי.‬
‫כן.‬
‫זה פשוט...‬
‫זה קשה.‬
‫תנסה.‬
‫אוקיי.‬
‫ובכן...‬
‫באמת עשינו את זה.‬
‫לייל ואני. עשינו את זה.‬
‫אבל...‬
‫הייתה...‬
‫הייתה סיבה.‬
‫נו כבר...‬
‫אלה ההערות‬ ‫משני המפגשים האחרונים שלי עם אריק.‬
‫אתה צוחק עליי.‬
‫דיברתי עם ד"ר ויקארי.‬
‫אני מקווה שזה בסדר.‬
‫אני רוצה להודות לך שאמרת את האמת.‬
‫ואני פשוט אומר את האמת הזאת‬ ‫בקול רם עכשיו.‬
‫עברת התעללות מינית על ידי אחיך לייל.‬
‫ומתי זה התחיל?‬
‫הייתי קטן.‬
‫אני חושב שהייתי בן חמש או שש.‬
‫וחשבתי שאני סוג של...‬
‫אהבתי את זה.‬
‫אולי. בהתחלה.‬
‫אבל אחר כך לא.‬
‫וכשלא אהבת את זה,‬ ‫או אולי אפילו כשחשבת שכן,‬
‫איך זה גרם לך להרגיש, אריק?‬
‫טוב, אף פעם לא האשמתי אותו.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫כי...‬
‫כי מה, אריק?‬
‫כי אבא שלי עשה את זה לו.‬
‫אבא שלך התעלל מינית באחיך, לייל?‬
‫כן. הוא אמר לו שזה...‬
‫כאילו, זה מה שהספרטנים עשו.‬ ‫זה הפך אותך לקשוח.‬
‫אני לא יודע כמה זמן הוא עשה את זה עם לייל.‬
‫אבל אני יודע שבשלב מסוים‬ ‫לייל אמר לו להפסיק, והוא הפסיק.‬
‫ואת הזמן שזה הפסיק,‬
‫אני זוכר מתי זה היה.‬
‫אני זוכר את הזמן הזה מצוין.‬
‫ומה הסיבה לכך?‬
‫כי אז אבא שלי התחיל לעשות את זה לי.‬
‫אוי, אריק.‬
‫יקירי.‬
‫זה בסדר.‬
‫תודה שסיפרת לי את זה.‬
‫תודה.‬
‫איך יכולת לשרוד את זה בכלל? תגיד לי.‬
‫אתה פשוט עושה את זה.‬
‫אתה פשוט עושה מה שאתה צריך.‬ ‫אתה מתחמק ממנו,‬
‫ואתה...‬
‫אתה מנסה לשתף פעולה,‬ ‫רק כדי שזה יעבור מהר יותר.‬
‫ושתגמור עם זה.‬
‫אתה מפזר קינמון על הקפה שלו,‬ ‫או שם את זה על האוכל שלו, או...‬
‫רגע. למה קינמון?‬
‫זה פשוט נתן ל...‬
‫זה נתן לשפיך טעם טוב יותר.‬
‫זה לא ממש עבד, כי...‬
‫הוא התחיל להתעצבן שהיה קינמון בכל דבר.‬
‫ופתאום הוא התחיל לשים‬ ‫מיץ לימון על כל האוכל שלי,‬
‫כדי להקהות את בלוטות הטעם שלי...‬
‫זה עבד?‬
‫לא ממש.‬
‫אבל הייתי חייב להמשיך לנסות.‬
‫רק כדי‬
‫לשנות את החיים שחיינו.‬
‫ו...‬
‫ידעתי בשלב מסוים‬
‫שאני אהיה מוכן לעשות הכול,‬
‫רק כדי שכל זה ייפסק.‬
‫- מפלצות: הסיפור של לייל ואריק מננדז -‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬