SZÖRNYETEGEK: A LYLE ÉS ERIK MENENDEZ-SZTORI
- Laurel! - Jerry!
Jerry!
- Tilos. - Istenem!
Most azonnal haza kell jönnöd!
- Miről beszélsz? - Azonnal!
Mi a fasz...
1990. MÁRCIUS 8.
- Mekkora a konyha? - A konyha 35 négyzetméter.
- Van parkoló hátul? - Négy hely.
Ez kurva jó! Úgy értem...
- Westwood közepén. - Tökéletes.
Közel a UCLA-hez.
Ez egy aranybánya.
Halló?
Gus, mi újság, haver?
Az étterem?
Tessék?
Jerry!
- Mi a fasz folyik itt? - Jerry!
Dr. Oziel, ahogy a nejének már mondtam, parancsunk van, hogy átkutassuk a házukat.
Mégis milyen alapon?
Jó okunk van azt hinni, hogy fontos magnófelvételei vannak
a Menendez házaspár meggyilkolása kapcsán.
Honnan veszik ezt?
Felvette az üléseiket.
Szalagra vette a beismerő vallomásukat. Több órányi felvétele van arról,
hogyan tervelték ki, miért követték el, és megbánták-e a gyilkosságot.
Megbízható forrásból.
- Ő mondta el. - Ne most!
- Az az őrült ribanc. - Ne most!
Nem akar felöltözni?
Szeretném hivatalosan rögzíteni,
hogy nem sértettem meg az orvosi titoktartást,
nem tudtam róla, hogy erre a házkutatásra sor kerül,
amit bizonyít a feleségem hiányos ruházata, és a tény...
Értjük, doktor.
Hol vannak a szalagok?
Mi a...
- Ez meg mi? - Tegyétek el!
Ha letartóztatnak, ebből tegyétek le az óvadékot!
Az ügyvédem neve Gerry Chaleff.
- Paranoiás vagy. - Nem vagyok paranoiás, Glenn.
A zsaruk még mindig minket gyanúsítanak.
Nem tudom, kivel beszélhettek.
Biztos a terapeutámmal, Oziellel,
bár ő a titoktartás miatt nem mondhat semmit.
Kapják be! Nem a te hibád, ha nem találják a tettest.
Hayden, ha a zsaruk valahogy ki tudják játszani az orvosi titoktartást,
és a kezükbe kerülnek azok a kazetták, akkor kurvára megszívtam.
Megszívtam!
Mit gondolnak, az édesanyjuk megérdemelte a halált?
Ebbe sosem gondoltunk így bele.
Inkább úgy voltunk vele, hogy ha már apát megöljük,
akkor anyát is meg kéne.
Az anyjuk megölését illetően sem volt maguk között vita?
Egyáltalán nem.
Eszembe sem jutott volna megölni anyánkat Erik beleegyezése nélkül.
És eszemben sem volt rábeszélni őt.
Hagytam, hadd aludjon rá párat.
Erik?
Igen.
Meg kellett ölnünk.
Ki akar ebédelni? Gyerünk!
- Én igen. - Mehetünk? Éhen halok.
Micsoda járgány! Olcsó volt?
- Glenn! - Igen?
Fogd be a pofád!
- Mikor érkezik a Porschéd a szalonból? - Holnap. Addig marad Erik szar Wranglere.
Faszfej, mi a picsát művelsz? Istenem!
Rajta, gyerünk!
Kezeket fel, vagy szétlövöm a fejed!
- Kifelé! - Lássam a kezeket!
Ki a kocsiból!
Mozgás, ide!
Térdre! Hasra!
Tegye hátra a kezeit! Ne mozduljon!
Joseph Lyle Menendez, jogában áll hallgatni.
Bármi, amit mond, felhasználható ön ellen a bíróságon...
Hogy történhetett ez, Gerry? Azt mondta, hogy nem tartóztathatnak le,
hogy a zsaruknak nincs bizonyítéka!
Úgy tűnik, már van, és az ügyész is így gondolja.
Bassza meg!
- Jó, és én most mit tegyek, Gerry? - Figyeljen! Felhívom egy cimborámat.
Robert Shapiro sztár védőügyvéd, ő majd megoldja ezt a problémát.
Oké? De addig is, Erik,
adja fel a tenisztornát, és húzzon el mielőbb Izraelből!
Már csak az kéne, hogy az Interpol kapja el,
aztán bevarrják egy közel-keleti börtönbe, ahol tesznek az alkotmányos jogaira.
Gyere ide, hadd nézzelek meg!
Hé, ez a Menendez fiú!
Nahát, Menendez!
Szent szar, kislány!
Úgy hallom, kinyírtad az őseidet.
El bandito!
Jézusom! Én itt nem tudok élni.
Pedig itt fogsz.
Befelé!
Üdv Los Angelesben!
Köszönjük, hogy velünk repült. Üdv!
- Nyugi, nem kell megbilincselnie. - Bocs.
Ez az előírás.
Jogában áll hallgatni.
Bármi, amit mond, felhasználható ön ellen a bíróságon.
Jogában áll ügyvédet fogadni.
Ha nincs pénze ügyvédre, kirendelünk egyet.
Erik?
Lyle?
- Szia! - Lyle? Te vagy az?
Igen.
Mikor jöttél vissza L. A.-be?
Pár órája. A zsaruk már vártak a reptéren.
Úgy féltem, E. Azt hittem,
hogy megpróbálsz elszökni, és sosem látlak többé.
Nem volt kérdés, hogy visszajövök.
A bátyám vagy.
Most mit fogunk csinálni?
- Mit mondunk az embereknek? - Hé...
Egyedül maradtunk, E.
Csak magunkra számíthatunk.
Oké, Pert Plus nevű sampon és hajbalzsam kell.
Küldtem hajlakkot. Aqua Netet kértél, igaz?
Nem! Mondtam, hogy azt ne küldj!
Azt a szart elkobozzák, mert fáklyaként lehet használni.
Mindenképp küldj hajhabot! Jamie tudja, milyen kell.
- Dobjon be tíz centet újabb öt percért! - Picsába!
Sietnem kell, Robert, mert a telefonokhoz itt nem lehet aprót szerezni.
Figyeljen, Lyle! Kell egy sztori, ami hihetőbb, mint az ügyészségé.
Maradjunk a maffiasztorinál, az kellően homályos!
Oké, akkor legyen
az öt család egyike, hogy is hívják őket?
Legyen a Bambinos!
- Dobjon be tíz centet újabb öt percért! - Baszki!
Robert, apróra van szükségem, elintézné? Kérem!
Hé, adj egy kis aprót!
Oké, csak szopd le a farkam!
Punci!
TEJ
Erik, enned kell.
Nem tudok.
Ideadod a tejed?
Nem élhetsz csak tejen.
Az a fickó ott egyfolytában engem bámul. Ne nézz oda!
Engem itt kinyírnak.
Mennem kell.
Hé, ember, mi a faszt művelsz?
Ha ezt túléljük, akkor mindent túlélünk.
Ja, de nagyon kell a hajhab, oké? És a parókaragasztó.
És kurvára kellenek tízcentesek.
A nagyi küldött ötöt, de több rolni kell. Erik, beszélsz Jamie-vel?
Parókaragasztó kell, érti? Topstick a neve.
A parókát kampók tartják, de a ragasztó rögzíti a széleket.
Elöl az tartja a helyén.
PANASZBEJELENTŐ ŰRLAP
E...
- Miért van tej a budiban? - Ott hűtöm.
Hé!
Tényleg nem élhetsz csak tejen.
A kajától hánynom kell, Lyle.
Mit tehetnék?
- Nedves törlőt? - Ja.
Amennyit csak tudsz, mert már elég büdös.
Várj, azzal akar tisztálkodni?
Remélem, igen.
Szerintem fél zuhanyozni.
A rögzítésnél tiszta ragacs lesz. Itt nem tudom rendesen kitisztítani.
Lyle, az a fogkefém?
Menendez!
Küldök 50 dollárt, ezért sok tízcentest kaphatsz.
A picsába!
Nagyi, te idióta! Nem pénz kell, hanem apró!
Tízcentesek! Kibaszott aprópénz!
Milliomosok vagyunk, és nem tudunk szerezni egy rolni aprót.
Carlos bácsi, nincs közünk a gyilkosságokhoz.
Oké, nem adok 100 dollárt kilenc darab kibaszott tízcentesért.
Ez a hajhab 9,99 dollár, de odaadom két tízcentesért. Kettőért!
A picsába!
Már nem félek a zuhanyozástól.
Várok 20 percet, amíg végeznek, utána megyek,
és enyém az egész zuhany.
Majd találkozunk.
Szia!
Nem vagyok jól.
Carlos bácsi!
Tízcentesek kellenek, kurva sok rolni tízcentes.
Valahogy muszáj becsempészni, mert itt utálják a parókát.
- Majd találkozunk. - Igen, viszlát!
Napi két darabbal tűrhetően néz ki, de jobb lenne négy darab.
Topstick a cucc neve.
Kell még ezen kívül, és ez nagyon fontos, Bain de Soleil.
Bain de Soleil. Amennyit csak tud hozni.
Bain de Soleil? Az meg mi?
Önbarnító krém.
Nézzen rá!
Mint egy szellem. Szarul festünk.
Ez a benti fény kiszívja az emberből a D-vitamint.
Mi a helyzet Castróval? Valaki utánajárt?
Ha apámról van szó, Kubát nem hagyhatjuk figyelmen kívül.
Te is épp ezt mondtad nemrég, nem?
- Azt hiszem... - Fiúk!
Koncentráljunk a valós tényekre! Szerintem maguk nem értik, mi folyik itt.
Az ügyükről kell beszélnünk, nem önbarnítókról meg parókákról.
Szerintem ön nem érti ezt az egészet, Mr. Shapiro.
1990-et írunk. Ez egy új korszak, a tárgyalást közvetíti majd a tévé,
így engem csak az aggaszt, hogy hogy mutatunk majd a képernyőn.
Mert ha elég jól nézünk ki, érti,
két okos, jól fésült srác, akik előtt ott az élet,
akkor nincs olyan esküdtszék a világon, amelyik elhinné, hogy mi tettük.
- Mert nem is. - Nem is.
Aha, értem. Akkor hadd mondjam el, mi az a dolog, ami engem aggaszt.
Ez egy szauna?
Nem, Erik.
Ez egy gázkamra.
Kétszemélyes. Maguknak épp ideális.
Nem szívesen közlöm a rossz hírt, de maguk korántsem megnyerőek.
Gazdagok, elkényeztetettek, olyanok, akiket az emberek imádnak gyűlölni.
A vádemelési meghallgatásuk katasztrofálisan sikerült.
Totálisan pszichopatának tűntek.
Kértem, hogy mosolyogjanak, legyenek udvariasak.
„Igen, bíró úr. Nem, bíró úr.” De nem!
Zavartak a fények.
- Alig aludtam előtte. - A bíró meg röhejes...
Fiúk!
Beszéljünk komolyan! Az a kép, amit sugallni akarnak...
Az a vonat már elment.
A közvéleménynek már kialakult véleménye van magukról.
Nem öltük meg a szüleinket.
Csakhogy az utca embere nem így gondolja.
Úgyhogy ha el akarják kerülni ezt itt,
akkor más stratégiára van szükségünk, mert az önbarnító és Castro nem lesz elég.
Még mindig ott van...
Én csak...
Még nem beszéltünk arról, mi történt valójában.
- Miről beszélsz? - Nem arra az éjszakára gondolok.
Hisz nem tudhatjuk, mi történt, mivel moziban voltunk.
Én arra gondolok, ami előtte történt.
Elnézést, magunkra hagyna minket az öcsémmel?
Beszélhetnék vele egy percet
négyszemközt?
Köszönöm.
Arról nem beszélünk.
De talán segítene az esküdteknek megérteni a történteket.
Te magad mondtad, hogy mindez anya és apa hibája.
Mással is megesik ilyesmi, Erik.
Ilyenek a fiúk.
Nem beszélünk róla.
Tehát ki akarnak rúgni? Erről van szó?
Pontosan erről van szó. Nem is próbálja védeni őket.
Mert lehetetlen védeni őket.
Szóval kirúgtak. Oké!
Adok egy tanácsot.
Azért tartóztatták le őket, mert léteznek azok a hangfelvételek,
amiket a zsaruk, bár talán ez hiba volt, de meghallgattak.
Ideje szembenézniük a ténnyel, hogy Lyle és Erik sztorija erősen hézagos.
Talán bűnösök.
Nem!
- Hallgass már! - Nézzék!
Engem azzal bíztak meg, hogy érjek el egy vádalkut.
Azt hittem, hogy ez a dolgom.
Ha felmentést akarnak, akkor nem én vagyok az emberük,
mert nem hiszek nekik, és az esküdtek sem fognak.
Erre más embert kell találniuk, és egy hihetőbb sztori se ártana,
különben a fiúkat, akik ártatlanságában olyan erősen hisznek,
Kalifornia állam gázkamrába küldi.
Sok sikert!
Az a szarság csak szabálysértés.
Legalábbis öt éve még az lett volna.
De az új törvény szerint öt adag crack birtoklása bűncselekmény.
Ráadásul stukker is volt nálam, ami súlyosbító körülmény.
Így aztán itt kötöttem ki, a gyilkosok között.
Mi ketten itt kilógunk a sorból.
Ja, hisz ártatlanok vagyunk.
Elcseszett rendszer ez.
Nem igazán tudom,
hová tegyelek.
- Hogy érted? - Mi jön be neked?
Ugye a pasikat bírod?
Meleg vagy, nem?
Mi? Dehogy!
Nem.
- Még ezt a szót sem bírom. - Na ja, én sem.
Akkor nem vagy meleg, de pasikkal szeretsz lenni, nem?
Nem is tudom, mert...
Tudod, amin átmentem otthon...
De...
Veled szeretek lógni.
Értem.
Én tudom, ki vagyok, és szarok másokra.
Szerintem neked is ezt kéne tenned.
Lehetsz az, aki vagy.
Ja, csak nem az én családomban.
Mit tettem? Nincs nálam semmi.
Ez meg mi?
Mi? Fogalmam sincs!
Erik, ha elolvastad, dobd el ezt a levelet! Kitaláltam valamit.
Mark odaáll a Porschéval a rakodókapuhoz.
Kiszáll, de járva hagyja a motort.
Mi beugrunk, és elhúzunk a 110-es irányába.
Le is rajzoltam.
Ami a külsőnket illeti...
plasztikáztatnunk kell.
Arcfelvarrás, implantátumok, és persze a hajunkat is át kell alakítani.
Kell útlevél,
vízum...
Majd kitaláljuk az úti célt.
Mark nagyapjának kanadai háza megteszi,
amíg elül az ügy.
Szerintem az útvonal legyen Toronto, London, Belgium, Libanon,
és végül letelepedünk Kolumbiában.
Ott bírják a csirkeszárnyat.
- Mi van? - Felkelni! Cellaellenőrzés!
Ez meg mi?
Fogalmam sincs.
- Lyle Menendez, lépjen a piros vonalra! - Mi van már?
- Lépjen a vonalra! - Tudni akarom, miért.
Mi folyik itt?
- Lépjen előre! - De miért?
- Mi a faszt művel? - Hé! Lyle!
- Hová visznek? - Lyle!
- Hová viszik? - Mi folyik itt?
A bátyád másik körletbe került.
Nem értem, miért?
Lyle azt mondja, írt neked valami levelet.
Persze, gyakran írunk egymásnak.
Igen, csakhogy ebben a levélben egy szökési terv volt.
Erik!
Rossz a helyzet.
- Mikor hozzák vissza? - Végleg áthelyezték.
Van bent valaki,
a te körletedben,
akiben megbízol?
Van.
És mondják, miért akarnak örökbe fogadni?
Már egy ideje tervezgetjük, hogy saját családot alapítunk.
A nejemnek már van egy felnőtt lánya az előző házasságából,
és mire mi összeházasodtunk, már...
Tim, drágám, a hölgy nem az élettörténetünkre kíváncsi.
Vagy ki tudja, talán mégis.
Hisz így döntik el, ki alkalmas szülőnek, nem igaz?
Szerintem amúgy minden párnak bizonyítania kéne,
hogy alkalmas gyereknevelésre.
Gyereket vállalni túlságosan könnyű.
Egyes párok bevállalják a gyereket,
de elhanyagolják, bántalmazzák, szarul bánnak vele,
és 20 évvel később én leszek a védőügyvédje.
Az életrajza alapján, Ms. Abramson, ön rendkívül sikeres ügyvéd.
És ahogy a férje is említette, már van egy felnőtt lánya,
úgyhogy pontosan tudja, milyen nehéz az anyaság.
Mégis mi az oka, hogy életének ebben a szakaszában
elölről kezdené az egészet?
Tartozom egy kínos vallomással.
Nem emlékszem az anyaságra.
Mármint nyilván vannak emlékeim róla, de elég ködös az egész.
Laine-t még az egyetem előtt szültem.
Épp akkor váltam el,
és minden energiámat felemésztette a küzdelem a puszta túlélésért.
De nem voltam rossz anya. Tökéletlen? Mindenképpen.
Munkamániás? Beismerem.
De úgy érzem, most jutottam el arra a pontra,
amikor már képes lennék élvezni az anyaságot.
Amikor már nem küzdelemként élném meg.
És a munkámnak köszönhetően tudom,
mi történik, ha egy gyerek nem kapja meg a szükséges gondoskodást.
Ha a szeretetem és gondoskodásom révén megmenthetek egy gyereket attól,
hogy valaha találkoznia kelljen egy magamfajta védőügyvéddel,
örömmel vállalom.
Még ha ez azzal is jár, hogy pár évig újra pelenkáznom kell.
Túlzol, Dominick!
Sharon, jól ismersz, tudhatnád,
hogy én sohasem túlzok.
Jó, de hogy ördögiek lennének?
Te tényleg ezt gondolod a Menendez fiúkról?
Igen.
Aki már látta a gonoszt olyan közelről, mint én, az nem felejti el a látványt.
- Tehát szerinted ők tették? - Hát persze.
Tankönyvi szociopaták.
Főleg az idősebb testvér.
A szemei halottabbak, mint Claus von Bülow-é.
Hogy juthat eszébe egy gyereknek, hogy ilyesmit tegyen a szüleivel?
Engem már semmi nem lep meg, Joyce.
Az emberek bármire képesek.
Az egyetlen dolog, ami megdöbbent, amitől undorodom,
az az igazságszolgáltatási rendszerünk,
ami a gyilkosok és erőszaktevők jogait az áldozatok jogai fölé helyezi.
Az igazságszolgáltatás nyilvánvalóan elfogult a vádlottakkal szemben,
főleg, ha azok feketék vagy latinók, és nincs megfelelő védelmük.
Jogos, de sok nagy port kavart ügyében
a vádlottak bűnösségéhez kétség sem fért.
És csak az ártatlanoknak jár tisztességes védelem?
Engem az érdekel, hogy mindenkinek jár-e a Leslie Abramson-féle védelem,
még azoknak is, akik halálbüntetéssel néznek szembe?
A halálbüntetés az erkölcs teljes megcsúfolása.
Nemcsak erkölcstelen, hanem barbár szokás is.
Felfoghatatlan.
- Csak nem a főboszorkány személyesen? - Ki?
Leslie Abramson.
A társadalom söpredékének védőügyvédje.
Egy gyilkossági ügyben nem érhetjük be felszínes vizsgálattal.
Ki kell derítenünk, hogy milyen lelkiállapotban volt a tettes
a bűn elkövetése idején.
Az a nő egy személyben testesíti meg
az igazságszolgáltatási rendszerünk minden hibáját.
Belátási képessége birtokában volt a tett idején?
Voltak kognitív zavarai?
Volt oka azt hinni, akár megalapozottan, akár nem,
hogy veszélyben van az élete?
Tudtátok, hogy vádalkut akart kiharcolni
annak a férfinak, aki megölte a lányomat?
Betegesen vonzódik a bűnözőkhöz,
főleg, ha fiatal férfi az illető.
Az ügyészek egy dolgot gyűlölnek, mégpedig az apró részleteket.
Számukra minden vádlott egy szög,
akire a rendszernek pörölyként kell lesújtania.
Könnyű az „igazságról” papolni az összes részlet ismerete nélkül.
Önt igen erős felháborodás fűti. Hívhatnák akár Fúriának is.
Akár hiszi, akár nem, a második keresztnevem
Hope, azaz remény.
Dominick!
Helló, Leslie! Meglep, hogy itt látom.
Valóban nem szoktam ilyen helyekre járni.
A ráérős ebédelgetés inkább a maga műfaja.
Hallom, megint elutasították az ügyfele, Rick Sanders fellebbezését.
Úgy tűnik, nem jut ki a halálsorról egyhamar.
Dominick biztos remek társaság, hölgyeim. Amellett, hogy sikertelen filmproducer,
imád sztorizgatni.
De ne higgyenek el neki mindent! Hajlamos a túlzásokra.
Nem akarjuk feltartani, Leslie.
Már biztos várja valahol egy segítségre szoruló gyilkos.
Itt Leslie. Szia, Gerry!
Igen, interjút adtam.
Bizony. Egy újságírónak.
Ugyan! Általában véve nem utálom a sajtót. Csak az idiótákat nem bírom.
És emlékeztetnélek, hogy a férjem is újságíró.
Mi újság?
Persze, hallottam róla. Ki nem?
- Utánad érdeklődnek. - Mi?
Felhívtak, hogy vállalnád-e az ügyet.
Most szórakozol velem?
Ms. Abramson, köszönjük, hogy időt szakított erre a találkozásra.
Gerry Chaleff azt mondta, hogy ön L. A. legjobb női védőügyvédje.
Az kizárt.
Ő sosem mondana olyat, hogy „a legjobb női védőügyvéd”,
pusztán annyit, hogy „a legjobb”.
Mint tudja, most rúgtuk ki Robert Shapirót.
Úgy éreztük, hogy ő nem elég jó a fiúk védelmére.
Ismerem Bobot.
Kiváló ügyvéd, de ebben az ügyben nem ő a maguk embere.
Bob célja, hogy a média az ő kedve szerint tálalja az ügyet,
és így a legelőnyösebb vádalkut tudja megkötni.
Én nem szeretek alkudozni.
Én harcolni szeretek.
Mert aki nem harcol, az nem győzhet.
Tehát volt már ilyen ügye?
Ahol gyilkosság volt a vád,
és mégis győzni tudott?
Nemrég védtem egy fiatalembert.
A neve Arnel Salvatierra, és beismerte az apja megölését.
Szándékos emberölés volt a vád. Csakhogy Arnelt és a testvéreit
az apjuk évekig bántalmazta fizikailag és lelkileg egyaránt.
Kínozta őket.
Az ügyészség azt akarta elhitetni, hogy Arnel egy szörnyeteg.
Hogy heteken át tervezgette az apja megölését,
majd hidegvérrel lelőtte álmában.
De én nem hiszem, hogy ez történt.
Szerintem Arnel önvédelemből lőtte le az apját.
Arnelnek meg kellett volna várnia, amíg az apja
az egyik pokoli dührohamában megöli őt?
Vagy az anyját?
Vagy az egyik testvérét?
Ahogy Lisa Steinberggel történt,
akit a saját, bántalmazó apja végül meggyilkolt?
Az esküdteknek látniuk kellett,
hogy nem Arnel volt a szörnyeteg.
Épp ellenkezőleg, ő az áldozat volt.
Ha elítélik Arnelt szándékos emberölésért,
az olyan lesz, mintha az apja utánanyúlna a sírból,
és ebben a legvégső támadásban önök a bűntársai lesznek.
Arnelt felmentették a szándékos emberölés vádja alól.
Három év próbaidőt kapott.
El tudná ezt érni Lyle és Erik esetében is?
Én csak Erik védelmét látnám el.
Lyle-nak saját ügyvédre lesz szüksége, de az eddig látott iratok alapján
ezek a fiúk nem érdemelnek életük végéig tartó börtönbüntetést,
a halálbüntetésről nem is beszélve.
Nem tudom garantálni, hogy mi lesz az ítélet,
de azt megígérhetem,
hogy keményen fogok küzdeni.
Mikor tud kezdeni?
Előbb talán beszéljük meg a díjazásomat!
Szörnyű lehetett az elmúlt pár hét.
Egyedül a börtönben, elválasztva a bátyjától...
Igen, nehéz volt.
Biztos hallotta, mit mondanak magáról és Lyle-ról.
Hogy maguk elkényeztetett, gazdag fiúk, akik megölték a szüleiket a pénzükért.
És ez tagadhatatlan.
A gyilkosságok utáni költekezésük finoman szólva is gyanús.
Az autók, a márkás ruhák, a Rolexek, a luxuslakások...
Vásárlásterápiának kissé túlzás, nem?
Ez a shoppingőrület, ez volt az első hiba, amit elkövettek.
Aztán rossz döntés volt megbízni abban a szarzsák Ozielben,
és bevallani neki mindent.
Pláne hagyni, hogy felvegye az üléseket.
- Majd megfenyegetni, hogy megölik. - Nem akartuk megölni dr. Ozielt.
Ezért használhatja fel most az ügyészség a felvételeket maguk ellen a perben.
Ezt nem tudtuk. Azt hittük, az bizalmas anyag.
Aztán maga és Lyle eltérő mesét adtak elő a történtekről.
Mi az?
Tényleg azt hitték, hogy nem kapják el magukat?
Aztán a letartóztatásuk után, amikor megjelentek a bíróság előtt,
lelketlen, rideg alakoknak tűntek, akikben szemernyi megbánás sincs.
Újabb óriási hiba.
Mégis, a legnagyobb hiba az volt,
hogy megölték a szüleiket.
Mi nem...
Olvastam Lyle levelét.
Azt az eszement szökési tervet.
Csakhogy...
volt valami más is abban a levélben, ami felkeltette a figyelmemet.
„Csak mi ismerjük az igazságot.
Csak mi ismerjük a családunk múltjának titkait.”
Mit értett Lyle ez alatt?
Felfogadtam dr. William Vicaryt, aki törvényszéki pszichiáter.
Szeretném, ha beszélne vele a történtekről, a miértekről.
- Erik... - Nem kell több agyturkász!
Hiba volt beszélni Oziellel, nem? Nem követem el újra.
Oziel egy pöcs, aki felrúgta a szakma etikai szabályait,
és visszaélt a bizalmával.
Biztosíthatom róla, hogy dr. Vicary teljesen más.
Erik...
Most, hogy az ügyvédje vagyok,
nem hagyom, hogy újabb hibákat kövessen el.
De muszáj teljesen őszintének lennie velem,
és megbíznia bennem.
Csakis így győzhetünk.
Utálom az itteni kaját. Életem nagy részét edzéssel töltöttem.
Próbáltam helyesen étkezni. Kevés zsír, sok szénhidrát...
- De ez a vacak itt... - Erik!
Így csak fecséreljük a pénzét.
Az én dolgom leásni a történtek mélyére.
De higgye el, ez nem fog menni,
ha nem őszinte velem.
Teljes őszinteségre van szükség.
Értem.
Csak hát...
Ez nehéz.
Próbálja meg!
Oké.
Nos...
Mi tettük.
Lyle és én tettük.
De...
De megvolt...
Megvolt rá az okunk.
Gyerünk már!
Ezek Erik két utolsó ülésének jegyzetei.
Ugye csak viccelsz?
Beszéltem dr. Vicaryvel.
Remélem, nem baj.
Köszönöm, hogy elmondta az igazságot...
amit most hangosan ki fogok mondani.
Önt szexuálisan zaklatta
a bátyja, Lyle.
Mikor kezdődött?
Kicsi voltam még.
Talán öt-hat éves.
Azt hiszem, hogy akkor
még élveztem is.
Talán. Eleinte.
Később már nem.
És amikor már nem élvezte, de akkor is, amikor még azt hitte, élvezi,
hogy érezte magát, Erik?
Sosem haragudtam emiatt Lyle-ra.
- Nem? - Nem.
Mert...
Miért, Erik?
Mert apám ugyanezt tette vele.
Az apja szexuálisan zaklatta a bátyját?
Igen. Azt mondta neki, hogy...
Hogy ezt tették a spártaiak is. Ez keményítette meg őket.
Nem tudom, meddig csinálta Lyle-lal.
De amikor Lyle arra kérte, hogy hagyja abba, megtette.
Pontosan tudom, hogy ez mikor történt.
Nagyon jól emlékszem rá.
Miért?
Mert onnantól apám velem csinálta.
Istenem, Erik!
Édesem!
Minden rendben.
Köszönöm, hogy elmondtad.
Köszönöm.
Hogy lehet az ilyesmit egyáltalán túlélni? Áruld el nekem!
Csak csinálod.
Teszed, amit kell. Próbálod elkerülni, és...
Nem ellenkezel, csak hogy gyorsabban vége legyen.
Hogy túl legyél rajta.
Fahéjat teszel a kávéjába, az ételébe...
Várjunk, minek a fahéj?
Mert attól...
jobb íze van az ondónak.
De nem igazán vált be, mert...
apa idővel megelégelte, hogy minden fahéjízű.
Akkor ő kezdett citromlevet rakni az én ételeimbe,
hogy eltompítsa az ízlelőbimbóimat...
- És ez bevált? - Nem igazán.
De nem adhattam fel.
Meg kellett próbálnom változtatni az életünkön.
És tudtam, hogy eljön majd a perc, amikor kész leszek bármire,
hogy ez az egész véget érjen.
SZÖRNYETEGEK: A LYLE ÉS ERIK MENENDEZ-SZTORI
A feliratot fordította: Kisházi Viktória