MONȘTRI: POVESTEA FRAȚILOR LYLE ȘI ERIK MENENDEZ
- Laurel! - Jerry!
Jerry!
- Nu. - Doamne!
Trebuie să te întorci acasă acum.
- Despre ce vorbești? - Nu, chiar acum.
Ce naiba?
8 MARTIE 1990
- Câți metri pătrați are bucătăria? - Are 35,3.
- Parcare în spate? - Patru locuri.
E chiar grozavă. Adică...
- În inima Westwood, aproape de UCLA. - E perfectă.
E o mină de aur, nu alta.
Alo?
Gus, ce se întâmplă, omule?
Cum e restaurantul?
Ce?
Jerry!
- Ce naiba se întâmplă aici? - Jerry!
Dr. Oziel, așa cum i-am explicat soției,
am primit un ordin judecătoresc de percheziție.
Pe ce temei?
Am ajuns să credem că există aici înregistrări relevante,
legate de asasinarea lui Jose și Kitty Menendez.
Cine v-a spus asta?
Le-a înregistrat ședințele.
Le-a înregistrat toate mărturiile.
Ore întregi în care ei vorbesc
despre cum au plănuit totul, motivul, dacă au simțit remușcări.
O sursă credibilă.
- Ea a fost, Jer. - Nu acum.
- Știi că a fost nebuna aia. - Nu acum.
Mergeți și vă îmbrăcați!
Vreau să se consemneze
că nu am încălcat confidențialitatea pacienților mei
și nici nu știam că urma să aibă loc percheziția,
așa cum o sugerează clar ținuta soției mele și faptul că...
Înțelegem asta, doctore.
Ia zi, unde sunt casetele?
Ce...
- Pentru ce e? - Luați-i!
Dacă mă arestează, mă scoateți pe cauțiune,
apoi îl sunați pe Gerry Chaleff.
- Ești paranoic. - Nu sunt paranoic, Glenn.
Polițiștii ne cred vinovați.
Nu știu cu cine au mai vorbit.
Probabil cu psihiatrul meu, Oziel.
Nu le poate spune nimic, secret profesional.
Lasă-i! Nu e vina ta că nu-l găsesc pe criminal.
Hayden, dacă poliția poate încălca secretul profesional
și pune mâna pe înregistrări, am belit-o!
Am belit-o!
Credeți că mama voastră merita să moară?
Nu am pus așa problema.
Ci mai degrabă:
„Dacă e să ne omorâm tatăl, ar trebui să o omorâm și pe mama.”
Vreunul dintre voi s-a opus uciderii mamei voastre?
Nu, absolut deloc.
Nu aveam cum să-mi ucid mama
fără acordul lui Erik.
Nici măcar n-am vrut să-l influențez.
L-am lăsat să se gândească câteva nopți.
Bine, Erik?
Da.
A trebuit s-o ucidem.
Cine vrea să ia prânzul? Hai!
- Da. - Hai! Sunteți gata? Mor de foame.
Ce mașină! Ai scos preț bun?
- Glenn? - Da?
Taci dracului!
Când iei Porsche-ul de la mecanic?
Mâine. Până atunci, trebuie să conduc porcăria lui Erik.
Dobitocule, ce naiba faci? Doamne...
Hai! Să mergem!
Mâinile la vedere sau vă zbor capetele!
- Coborâți! - Mâinile sus!
Coboară din mașină!
Vino încoace!
În genunchi! Pe burtă!
Mâinile la spate! Nu mișca!
Joseph Lyle Menendez, ai dreptul să nu spui nimic.
Orice spui poate și va fi folosit împotriva ta la tribunal.
Cum se poate întâmpla asta?
Ai spus că nu ne pot aresta. Că nu ne pot atinge.
Că poliția nu avea destule probe!
Acum sunt destule probe, iar procurorul e de acord.
Băga-mi-aș!
Bine. Ce ar trebui să fac, Gerry? Spune-mi!
Uite, îmi sun un amic,
pe Robert Shapiro, avocat de drept penal.
Ne poate ajuta cu cazul.
Bine? Între timp,
renunță la turneul de tenis și pleacă din Israel!
Cel mai rău ar fi să te aresteze Interpolul
și să te închidă în Orientul Mijlociu, unde nu ai niciun fel de protecție.
Vino aici! Ia să te văd!
Uitați-l pe flăcăul Menendez!
Menendez!
La naiba, fetițo!
Am auzit că ți-ai ucis părinții.
El bandito!
Doamne ferește! Nu pot trăi aici.
Ești pe cale.
Intră!
Bun-venit la Los Angeles!
Mulțumim că ați zburat cu noi!
- E bine. Nu e nevoie de cătușe. - Scuze.
Asta e regula.
Ai dreptul să nu spui nimic.
Orice spui poate și va fi folosit împotriva ta la tribunal.
Ai dreptul la avocat.
Dacă nu îți permiți, vei primi unul din oficiu.
Erik?
Lyle?
Lyle? Tu ești?
Da.
Când te-ai întors în LA?
Acum două ore. M-a luat poliția de la aeroport.
Mi-am făcut griji, E. M-am gândit că poate
vei încerca să fugi și... Nu știu, credeam că nu te voi mai vedea niciodată.
Normal că aveam să mă întorc.
Ești fratele meu.
Ce ne facem?
Lyle, ce le spunem oamenilor?
Acum suntem doar noi, E.
Pe cont propriu.
E Pert Plus, șampon și balsam.
Ți-am trimis niște fixativ. Ai zis Aqua Net?
Nu, am spus „nu Aqua Net”, pentru că ni-l confiscă aici.
Îl poți face torță, evident.
Eu vreau spumă,
spune-i lui Jamie! Știe ea ce să ia.
- 10 cenți pentru încă cinci minute. - Drace!
Bine. Repede, Robert, fiindcă e imposibil
să găsești monede pentru telefoane.
Fii atent! Ne trebuie o poveste mai convingătoare
decât a procuraturii, da?
„Cele cinci familii.” E o poveste foarte vagă.
Bine, atunci... concentrează-te pe una dintre familii!
Care e aia... Familia Bambino, pune accentul pe ea!
- 10 cenți pentru încă cinci minute. - Drace!
Robert, îmi mai trebuie monede, așa că te ocupi de toate?
Te rog!
Îmi împrumuți o monedă?
Da, dacă mă sugi.
Tolomacule!
LAPTE
Erik, trebuie să mănânci.
Nu pot.
Îmi dai laptele?
Nu poți să bei doar lapte.
Tipul de acolo se holbează la mine încontinuu.
Nu te uita!
Sigur o să mor aici.
Trebuie să plec.
Haide, omule! Ce mama mă-sii?
Dacă putem trece peste asta, putem trece peste orice.
Da. Ascultă, spuma, da?
Și banda pentru perucă.
Și, vorbesc serios, monede.
Bunica a trimis vreo cinci. Vrem zeci.
Erik, vorbești cu Jamie?
Îmi trebuie bandă pentru perucă, da? Topstick.
Peruca se prinde de cârlige,
dar banda adezivă ține marginile jos.
Așa stă nemișcată în față.
FORMULARE DE RECLAMAȚIE
E...
- De ce e lapte în toaletă? - Acolo îl țin la rece.
Nu poți să bei doar lapte, bine?
Borăsc de la mâncare, Lyle!
Ce ar trebui să fac?
Șervețele umede?
Da. Câte poți trimite. Pentru că începe să pută rău.
Stai! Vrea să-și curețe corpul cu ele?
Adică, așa sper?
Cred că îi e frică de dușuri.
Devine cleioasă de la banda adezivă. N-o pot curăța cum trebuie aici.
E periuța mea de dinți?
Menendez!
Poftim 50 de dolari! Așa faci rost de oricâte monede vrei.
Băga-mi-aș!
Bunico, idioată mai ești! N-am nevoie de bani, ci de monede!
Monede! Nenorocite de monede!
Suntem milionari, dar nu facem rost de un rulou de monede.
Unchiule Carlos, n-am avut absolut nimic de-a face cu crimele.
Fiți atenți! Nu vă dau 100 de dolari pentru nouă monede.
Spuma asta e 9,99 dolari, iar eu v-o dau pentru două monede. Două!
Băga-mi-aș!
Înainte mi-era frică să fac duș aici. Acum, nu.
Aștept 20 de minute până termină toți, apoi intru eu.
Și fac duș singur.
Ne mai vedem!
Bună!
Da, nu mi-e bine.
Unchiule Carlos!
Avem nevoie de rulouri.
Trebuie s-o aduci cumva, fiindcă ăștia urăsc perucile.
- Ne mai vedem! - Da, ne mai vedem!
Cu două bucăți pe zi, pot s-o fac să arate bine,
dar mi-ar trebui de fapt patru.
Marca se numește Topstick.
Și mai am nevoie de ceva... Asta e foarte important.
Bain de Soleil.
Bain de Soleil. Oricât poți obține.
Bain de Soleil. Ce e asta?
E autobronzant.
Uită-te la el!
Arată ca o fantomă. Și eu la fel.
E de la lumini. Îți sug toată vitamina D din oase.
Cum stăm cu pista Castro? Te-ai interesat?
Fiindcă, în cazul tatei, totul are legătură cu Cuba.
Asta spuneai tu zilele trecute, nu?
- Da, cred că... - Băieți...
Hai să vorbim serios!
Nu cred că înțelegeți ce se întâmplă.
Trebuie să vorbim despre caz, nu despre autobronzant și peruci.
Cred că nu înțelegi ce se întâmplă aici, dle Shapiro,
fiindcă suntem în 1990.
E o nouă eră, iar cazul va fi la televizor,
iar lucrul care mă interesează
e cum dăm pe cameră.
Dacă arătăm cum trebuie...
Deștepți, curați, la început de drum,
atunci, niciun juriu de pe planeta asta nu va crede că am făcut asta.
- Fiindcă n-am făcut-o. - Nu.
Bine.
Să vă spun ce mă interesează pe mine!
E o saună?
Nu, Erik.
E o cameră de gazare.
Încap doi, foarte convenabil așa.
Îmi pare rău să vă anunț, dar nu stârniți mila nimănui.
Bogați și răsfățați:
oamenilor le place să-i urască pe cei ca voi.
Audierea voastră a fost un dezastru.
Ați părut niște psihopați.
V-am spus să zâmbiți.
Să fiți respectuoși.
- „Da, onorată instanță.” Dar nu! - De la lumină, păreau ochii mai mari.
- Vocea judecătorului era rid... - Eram nedormit.
Băieți!
Trebuie să vorbim serios!
Impresia pe care vreți voi s-o lăsați
e irelevantă.
Oamenii și-au creat deja o părere.
Nu ne-am ucis părinții.
Da, dar majoritatea publicului așa crede.
Dacă vrei să evitați asta... Asta!
Sugerez să încercăm o altă strategie, nu doar autobronzant și Fidel Castro.
Am putea să...
Nu, eu doar...
Nu ți-am spus ce s-a întâmplat cu adevărat.
- Despre ce vorbești? - Nu mă refer la noaptea aia.
Nu știm ce s-a întâmplat în seara aia. Eram la film.
Mă refer la chestiile petrecute înainte de noaptea aia.
Dacă nu te superi, mă lași puțin
cu fratele meu?
Singur?
Mulțumesc.
Nu vorbim despre asta.
Cred că ar putea să ajute juriul să înțeleagă.
Cum ai spus, are legătură cu mama și cu tata.
Se mai întâmplă uneori, Erik.
Așa sunt băieții.
Nu vorbim despre asta.
Deci sunt concediat. Asta vreți să spuneți?
Exact asta spunem. Nici măcar nu-i aperi.
Pentru că sunt imposibil de apărat.
Și mă concediați. Bine!
Vă ofer un sfat gratuit.
Au fost arestați fiindcă există înregistrări audio.
Poate că n-ar fi trebuit, dar polițiștii le-au ascultat.
Trebuie să fiți conștienți de faptul
că povestea e plină de inconsecvențe și ar putea fi vinovați.
Nu!
- Taci din gură! - Uitați!
M-ați angajat ca să le fac rost de o înțelegere.
De asta am crezut că sunt aici.
Dacă vreți să scape de închisoare, ați greșit persoana.
Pentru că eu nu-i cred și nici juriul nu-i va crede.
Trebuie să găsiți pe altcineva. Și trebuie să găsiți o poveste mai bună.
Sau băieții voștri, de a căror nevinovăție sunteți convinși,
vor fi condamnați la moarte de către statul California.
Mult succes!
A fost aproape o infracțiune minoră.
Acum cinci ani, așa ar fi fost.
Cu noua lege, cinci ani, a fost delict grav.
Fiindcă aveam și armă la mine, a fost atac deosebit de grav.
Și m-au trimis aici cu criminalii.
Și te-au trimis și pe tine.
Da, oameni nevinovați.
Cred că așa e sistemul.
Ceva la tine...
mă derutează.
- Cum adică? - Ce preferințe ai?
Îți plac tipii, nu?
Ești gay, nu?
Ce? Nu.
Nu.
- Nici măcar nu-mi place cuvântul. - Bine, nici mie.
Nu ești gay. Dar zic că-ți place să fii cu tipi, nu?
Nu știu, pentru că...
am trecut prin multe acasă.
Dar...
mă simt bine cu tine.
Da, bine.
Eu știu cine sunt. Nu-mi pasă.
Ar trebui să gândești la fel, atâta tot.
E în regulă să fii tu însuți.
Da. Nu în familia mea.
Ce am făcut? Nu am nimic.
Ce e asta?
Ce? Nu știu.
Erik, citește și distruge biletul! M-am tot gândit la ceva.
Mark ar trebui să aducă Porsche-ul la rampa de încărcare.
Și ar lăsa motorul pornit.
Am sări în mașină, direct spre autostradă.
Vezi desenul!
Apoi, înfățișarea.
Ar trebui operații estetice.
Liftinguri faciale, mentoplastie și, desigur, ne schimbăm părul.
Avem nevoie de pașapoarte, de vize...
Apoi ne gândim unde plecăm.
Ar trebui la cabana bunicului lui Mark H din Canada,
până se calmează apele.
Apoi Toronto, Londra, Belgia, Liban
și ne stabilim în Columbia.
Le plac aripioarele de pui.
- Ce e? - Sus, percheziționăm celula!
Ce-s astea?
Nu știu.
Lyle Menendez, la linia roșie!
Ce e?
- La linia roșie! - Trebuie să-mi spui de ce.
Ce se-ntâmplă?
- La linia roșie! - Spune-mi de ce!
- Ce dracu'? - Lyle!
- Unde mă duceți? - Lyle!
- Unde îl duceți? - Ce se întâmplă?
L-au mutat în altă aripă.
Nu înțeleg. De ce?
Lyle spune că ți-a scris un fel de scrisoare.
Mereu ne trimitem scrisori.
Da, dar scrisoarea asta era un plan de evadare.
Erik!
Nu e bine.
- Când se întoarce? - L-au mutat acolo de tot.
E cineva înăuntru?
Poate cineva din aripa ta, în care...
poți avea încredere.
Da.
De ce vreți să adoptați?
Vorbim despre asta de ceva vreme. Să ne întemeiem o familie.
Soția are o fiică mare din căsătoria anterioară,
iar noi ne-am căsătorit abia la vârsta de...
Tim, nu are nevoie să afle toată povestea vieții noastre.
De fapt, poate că are.
Cred că așa decideți cine e apt să fie un părinte bun, nu?
Sincer, cred că toate cuplurile ar trebui să dovedească
că pot fi părinți buni.
E mult prea ușor să ai un copil.
Unele cupluri au copii.
Îi neglijează, îi abuzează, îi maltratează.
Apoi, 20 de ani mai târziu, eu trebuie să-i apăr.
Din ce văd în dosarul dv., dnă Abramson,
sunteți o avocată de succes.
Așa cum a spus și soțul dv., aveți deja o fiică mare.
Nu e nevoie să vă spun cât de greu e să fii mamă.
Există vreun motiv pentru care, în acest moment al vieții,
vreți să faceți asta din nou?
Bine, urmează o mărturisire jenantă.
Nu-mi amintesc să fi fost mamă.
Adică da, îmi amintesc. Dar totul e destul de neclar.
Am născut-o pe Laine înainte de facultate. Tocmai divorțasem.
M-am zbătut mult ca să mă pot descurca.
Nu că aș fi fost o mamă rea. N-am fost o mamă rea.
Imperfectă? Da.
Obsedată de muncă? Recunosc.
Dar simt că sunt într-un moment al vieții mele
în care aș putea să mă bucur de rolul de mamă.
Nu mi s-ar mai părea așa de dificil.
Și, prin natura profesiei mele,
văd ce se întâmplă când copiii nu primesc îngrijirea necesară.
Dacă pot crește un copil și îi pot oferi iubirea de care are nevoie
ca să nu fie nevoie să cunoască un avocat al apărării ca mine,
atunci, mă bag.
Chiar dacă trebuie să schimb scutece vreo doi ani.
Dominick, exagerezi.
Sharon, ar trebui să mă cunoști destul de bine cât să știi
că nu exagerez niciodată.
Bine. Dar răi?
Chiar crezi că frații Menendez sunt răi?
Da.
Când ai văzut răul cu ochii tăi, așa cum l-am văzut eu,
nu-l mai uiți niciodată.
Crezi că sunt vinovați?
Sigur că sunt vinovați!
Sunt sociopați clasici.
Mai ales fratele mai mare.
Are o privire mai goală decât a lui Claus von Bülow.
Cum poate un copil să se gândească să-i facă asta părintelui său?
Nu mă mai șochează nimic, Joyce.
Oamenii pot face atâtea grozăvii!
Singurul lucru care mă șochează și mă dezgustă,
este că avem un sistem de justiție
care pune drepturile ucigașilor și violatorilor
mai presus de ale victimelor.
Sistemul de justiție este evident părtinitor împotriva pârâților,
mai ales dacă sunt de culoare sau cu ten închis
și nu au acces la consiliere.
Dar, în multe dintre cazurile tale,
nu e disputată vinovăția clientului.
Deci doar oamenii nevinovați merită o apărare adecvată?
Nu, întreb dacă toți au dreptul să-i apere Leslie Abramson,
mai ales dacă îi paște pedeapsa capitală.
Pedeapsa capitală e o farsă morală.
Nu e doar imorală, e și barbară.
E de neînțeles.
- Iat-o și pe Zgripțuroaică! - Cine?
Leslie Abramson.
Avocata apărării pentru scursurile societății.
Când judeci un caz de crimă, nu-l poți lua ca atare.
Trebuie să stabilești starea mintală în care se afla persoana
când a comis crima.
Femeia de acolo
e întruchiparea tuturor lucrurilor greșite din sistemul juridic.
Era capabilă mintal când a comis crima?
Avea tulburări cognitive?
Avea motive să creadă, pe bună dreptate sau nu,
că viața sa era în pericol?
Știți că a încercat obținerea unei înțelegeri
pentru cel care mi-a ucis fiica?
Are o afecțiune patologică pentru clienți vinovați,
în special, tineri vinovați.
Iar procuraturii nu-i plac deloc nuanțele.
Pentru procuratură, fiecare acuzat e un cui
care merită să fie bătut de sistem.
E ușor să vorbești despre dreptate când nu știi toate faptele.
Deci se poate spune că „indignare” e al doilea prenume.
De fapt, fie că mă crezi, fie că nu,
mă cheamă și Hope.
Dominick!
Bună, Leslie!
E ciudat să te văd aici.
E adevărat, nu prea mă perind pe aici.
Ție-ți place mai mult să iei prânzul cu doamne.
Am citit că cererea de recurs a clientului tău a fost respinsă din nou.
Se pare că nu scapă prea curând de pedeapsa cu moartea.
Sunt sigură că Dominick v-a distrat, doamnelor.
Pe lângă un producător ratat de filme,
e și mare povestitor.
Doar să nu credeți tot ce spune! E predispus la exagerare.
Nu vrem să te reținem, Leslie.
Sigur e vreun criminal care are nevoie de ajutorul tău.
Leslie la telefon.
Bună, Gerry!
Da, tocmai am dat un interviu.
Da. Unui reporter.
Nu urăsc toată presa.
Haide, doar pe prostovani!
Să-ți amintesc că sunt căsătorită cu un reporter?
Care-i treaba?
Sigur că am auzit de caz. Cine nu?
- Au întrebat de tine. - Ce?
Au vrut să afle dacă ești disponibilă.
Glumești?
Dnă Abramson, mulțumesc că ți-ai făcut timp
să vii la o întâlnire.
Gerry Chaleff zice că ești cea mai bună avocată a apărării din LA.
Sigur n-a spus asta.
Gerry n-ar fi spus: „Cea mai bună avocată a apărării.”
Ar fi zis „cea mai bună” și atât.
După cum știi, l-am concediat pe Robert Shapiro.
N-am simțit că era destul de bun pentru băieții noștri.
Îl cunosc.
E un avocat bun, dar nu e potrivit pentru un astfel de caz.
Pentru el e important să manipuleze povestea din presă
și să scoată cea mai bună înțelegere.
Mie nu-mi plac înțelegerile.
Prefer să lupt.
Dacă nu lupți, nu câștigi.
Deci ai mai lucrat cu astfel de cazuri?
Cazuri în care inculpații au fost acuzați de crimă,
dar tot ai reușit să câștigi?
Am apărat recent un tânăr pe numele Arnel Salvatierra,
care-și ucisese tatăl.
Era acuzat de omor cu premeditare.
Arnel și frații lui au fost abuzați ani întregi
atât fizic, cât și psihologic de către tatăl lor.
I-a torturat.
Procuratura a vrut să-l facă pe Arnel să pară un monstru.
Că a plănuit săptămâni întregi asasinarea tatălui său,
pe care l-a împușcat în somn, cu sânge rece.
Nu asta cred eu că s-a întâmplat.
Cred că Arnel și-a împușcat tatăl în legitimă apărare.
Oare Arnel trebuia să aștepte până când tatăl lui,
într-o criză de furie, avea să-l omoare?
Sau pe mama lui?
Sau pe unul dintre frații lui?
Cum a pățit micuța Lisa Steinberg,
când tatăl ei abuziv a ucis-o până la urmă?
Am vrut ca juriul să vadă
că Arnel nu era monstrul.
Dimpotrivă, el era victima.
Dacă îl condamnați pe Arnel de omor cu premeditare,
va fi de parcă mâna tatălui său s-ar ridica din mormânt,
și ultimul său act de teroare va fi avându-vă pe voi drept complici.
Arnel a fost achitat de omor cu premeditare...
și condamnat la trei ani cu suspendare.
Ai putea face asta pentru Lyle și Erik?
Ca să fie clar, l-aș apăra pe Erik.
Lyle trebuie să aibă propriul său avocat,
dar, pe baza documentelor citite până acum,
băieții nu merită să-și petreacă restul vieții în închisoare,
darămite să primească pedeapsa cu moartea.
Nu vă pot garanta un rezultat,
dar vă promit
că voi lupta din toate puterile.
Când poți începe?
Poate ar trebui să discutăm despre onorariu.
Cred că ți-a fost greu în ultimele săptămâni.
Singur în închisoare, despărțit de fratele tău.
Da, a fost dificil.
Sigur ai auzit ce se spune despre tine și Lyle.
Că sunteți niște bogătani răsfățați,
care și-au ucis părinții pentru bani.
Și e adevărat.
Voi chiar ați cheltuit ostentativ de mult
după crime.
Mașinile, hainele de firmă,
Rolexurile, apartamentele de lux...
Cam exagerat pentru terapie prin cumpărături, nu crezi?
Faptul c-ați fost puși pe cheltuială a fost prima voastră greșeală.
Apoi, v-a venit proasta idee de a vă încredere în nemernicul de Oziel
și de a-i mărturisi totul.
Apoi l-ați lăsat să vă înregistreze ședințele.
- Apoi l-ați amenințat cu moartea. - N-aveam de gând să-l omorâm.
De aceea e posibil ca acele casete să fie înregistrate ca probe
și folosite împotriva voastră.
Nu știam. Credeam că vor rămâne confidențiale.
Apoi, tu și Lyle ați început să povestiți diferite versiuni ale întâmplărilor.
Ce? Erați atât de încrezători că nu aveați să fiți arestați?
Apoi, când v-au arestat până la urmă și v-ați prezentat la tribunal,
ați părut complet inumani, fără urmă de remușcare.
Altă mare greșeală!
Deși, cred că cea mai mare greșeală
a fost că v-ați ucis părinții.
Nu am...
Am citit scrisoarea scrisă de Lyle.
Planul ăla nebunesc de evadare.
Dar...
a mai scris ceva care mi-a atras atenția.
„Numai noi știm adevărul.
Numai noi știm secretele din trecutul familiei noastre.”
Ce vrea să spună?
L-am angajat pe dr. William Vicary. E psihiatru criminalist.
Vreau să te întâlnești cu el ca să vorbești despre tot.
- Fără psihiatri! - Erik...
Nu pot.
Ai zis că am greșit să apelez la dr. Oziel. Nu vreau.
Fiindcă e un nemernic care a încălcat etica profesională
și a profitat de tine.
Te asigur, dr. Vicary nu e ca el.
Erik...
Acum că sunt avocata ta,
nu te mai las să faci greșeli.
Dar vreau să fii cât se poate de sincer cu mine
și să ai încredere.
Doar așa vom câștiga.
Nu suport mâncarea.
Aproape toată viața m-am dedicat corpului meu.
Încerc să mănânc corect, fără grăsimi, iar acum primesc mâncarea asta.
Erik, îți irosești banii acum, da?
Treaba mea e să te ajut să îi dai de capăt.
Dar te rog să mă crezi
că nu pot face asta, dacă nu începi să fii sincer cu mine.
Foarte sincer.
Da.
Doar că...
e greu.
Încearcă!
Bine.
Păi...
Noi am făcut-o.
Eu și Lyle. Noi am făcut-o.
Dar...
am...
Am avut un motiv.
Haide!
Sunt notițe din ultimele două ședințe cu Erik.
Nu se poate așa ceva.
Am vorbit cu dr. Vicary.
Sper că e în regulă.
Vreau să-ți mulțumesc că ai spus adevărul.
Și voi rosti acum acel adevăr.
Ai fost molestat sexual de fratele tău Lyle.
Și asta când a început?
Eram mic.
Cred că aveam cinci sau șase ani.
Și mi s-a părut...
că-mi place.
Poate. La început.
Apoi nu.
Și când nu ți-a plăcut sau poate și când ai crezut că-ți place,
cum te-ai simțit, Erik?
Nu l-am învinuit niciodată.
- Nu? - Nu.
Pentru că...
De ce, Erik?
Pentru că tata îi făcea lui asta.
Tatăl tău l-a molestat sexual pe fratele tău Lyle?
Da. I-a spus că...
I-a spus că așa făceau spartanii. Te ajuta să fii mai dur.
Nu știu cât timp i-a făcut asta lui Lyle.
Dar știu că, la un moment dat, Lyle i-a spus să se oprească și s-a oprit.
Și îmi amintesc foarte bine când s-a oprit.
Îmi amintesc perfect.
Din ce cauză?
Pentru că atunci tata a început să-mi facă mie asta.
Erik!
Dragule!
E în regulă.
Mulțumesc că mi-ai spus.
Mulțumesc.
Cum ai putut supraviețui așa? Spune-mi!
N-ai de ales.
Faci ce ai de făcut.
Îl eviți și...
Îi cânți în strună, ca să se termine mai repede.
Apoi se termină.
Îi pui scorțișoară în cafea sau în mâncare sau...
Stai! De ce scorțișoară?
Dădea...
Dădea un gust mai bun spermei.
N-a funcționat, pentru că...
a început să se enerveze că era scorțișoară în toate.
Și, deodată, a început să pună suc de lămâie pe mâncarea mea,
ca să-mi amorțească papilele gustative...
A funcționat?
Nu prea.
Dar a trebuit să încerc.
Ca să schimb viețile pe care le duceam.
Am știut, la un moment dat,
că eram dispus să fac orice
ca să se termine totul.
MONȘTRI: POVESTEA FRAȚILOR LYLE ȘI ERIK MENENDEZ
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă