CALABASAS, CALIFORNIEN 1988
- Det var fandeme nemt. - Ja, ikke? Det sagde jeg jo.
Godt klaret, E.
Ja, hvad siger de altid til os? Bliv aldrig opdaget.
MONSTRE: HISTORIEN OM LYLE OG ERIK MENENDEZ
Men I blev opdaget.
Og ret mig, hvis jeg tager fejl,
men din far lod Erik tage skraldet for det, ikke?
- Jo, men det var ikke min beslutning. - Var det sådan, I mødte Jerome Oziel?
Ja. En del af vores straf var at tale med en psykolog.
Lyle, jeg har snakket med Erik.
Han fortalte noget, men jeg vil høre din side.
Okay.
Han fortalte mig, at du har misbrugt ham seksuelt,
og at jeres far har gjort det samme mod dig.
Forsøger du at give mig skylden for alt det her?
Nej, Lyle, det er sandt.
Leslie er Eriks advokat. Jeg er din.
Men det her er typisk i retssager som disse.
Vi må høre historien fra jer begge to.
Jeg ved, hvad I har gang i!
I fremstiller min far som ond, men det var han ikke.
Han var en stor mand. Jeg elskede ham højt.
Jeg ved ikke, om I forstår det. Nok ikke.
Vi elskede hinanden. Han ønskede os det bedste.
Ingen kunne forstå, at han havde høje forventninger til os.
Og I to taler om, hvor forfærdelig han var,
og det vil jeg ikke gøre, okay?
Han elskede mig.
Jeg elsker min far.
Lyle, du skød ham i hovedet. Kan du forstå, at det ikke giver mening?
Jeg kan forstå, at du ikke forstår det.
Du forstår ikke, hvem min far var, og hvad han ønskede af mig.
- Hvad var det, han ønskede? - At jeg skulle være nummer et.
Til hvad?
Til alt.
Den bedste til tennis.
- Sådan! Ja! Godt gået, søn! - Ja!
Få de bedste karakterer.
Tror du, at du kommer ind på en Ivy League-skole med det her lort?
Din motiverede ansøgning er barnlig og ynkelig.
Det er fandeme utroligt.
Jeg skriver den næste.
Jeg skulle date de bedste piger.
Det er hende! Jeg inviterede hende på middag.
Nej, jeg har hørt om hende. Hun er en bimbo og en billig tøs.
Hvis det er pigen, du udpegede i går, kan du tro nej.
- Mor! - Nej!
Den pige skal ikke spise af mit gode porcelæn.
Hun har sikkert AIDS.
- Mor, hvad fanden snakker du om? - Hey! Tag det roligt.
- Hun er udenfor! Ved døren! - Sæt dig ned. Nej.
Lyle!
Hvis du åbner, slår jeg dig ihjel. Sæt dig ned.
Åh gud. Jeg siger det til golddiggeren.
Tak. Send hende væk, tak. Nu.
Okay.
Hallo?
Lyle kan desværre ikke date dig, søde ven.
Farvel!
Jeg skulle ind på en Ivy League-skole. Han var besat af den idé.
"Og jeg kan med sikkerhed sige til jer, optagelsesudvalg,
at jeg ikke blot er som skabt til Princeton,
jeg, Joseph Lyle Menendez, er skabt til at drive det vidt."
Wow. Lyle, det er fremragende.
Rigtig godt, skat.
- Det er godt. - Tak.
Vent. Taler du til ham eller mig? For jeg skrev det.
Hans ansøgning var som...
...som skrevet med farvekridt.
Sådan kommer man ind på Princeton.
Det er en ansøgning.
- Far, er det ikke... - Hvad? Snyd?
Jeg vil fortælle jer en hemmelighed. Okay?
Alle snyder fandeme i denne verden. Og ved I, hvad jeg siger om det?
Ved I, hvordan I får alt det her?
Lyv. Snyd.
Stjæl.
Men vind.
Okay?
Bliv aldrig opdaget.
Men du kom ind på Princeton.
Ja.
Det tog lidt tid.
Og jeg skulle tage et år på det lokale college først. Men ja.
Der må være noget, vi kan gøre for at løse det. Uden tvivl.
Lyle skrev af efter en makkers opgave i psykologiske laboratorieøvelser...
Undskyld. Vent. Undskyld mig. Psykologisk laboratorie? Hvad er det?
Det har jeg aldrig hørt om.
Helt ærligt. Har man psykologiske laboratorier?
Seriøst?
Det har de.
Hvis man er i den virkelig verden,
siger en psykolog aldrig: "Farvel, jeg skal i laboratoriet!" Nej.
Det er lidt... Det er noget vrøvl.
Jeg mener...
Min søn snød ikke med noget vigtigt.
Vi ser desværre ret anderledes på det.
Okay, hør. Han snød. Jeg giver ham en ordentlig røvfuld.
- Men han bliver ikke bortvist. - Mr. Menendez...
Nej. Han skal ikke bortvises. Det sværger jeg. Hør her.
Som en af dette samfunds støtter har jeg givet så mange penge år efter år.
Vi bliver derfor nødt til at blive enige om noget.
Jeg er gravalvorlig.
Jeg flytter mig ikke fra stolen.
Jeg...
Jeg pisser i bukserne.
Okay.
Det bedste, jeg kan tilbyde, er et års suspendering.
Ingen må vide noget.
- Hører du? - Ja.
Du skal arbejde i LA hos mig til sommer som praktikant i ledelsen. Alt er okay.
- Forstår du det? - Jeg er virkelig ked af det.
Mine forældre var flyttet til Californien, efter min far fik nyt arbejde.
Hvad fanden?
Og Lyle her er på sommerferie fra Princeton.
Har I hørt om det?
Tak, fordi I grinte.
Han får kun topkarakterer. Bum, bum, bum. Den ene efter den anden.
Han er nummer et på tennisholdet.
- Hvad siger I så? - Ja.
Og nu er han vores nyeste lederaspirant, okay?
Lad os give Lyle Menendez en varm velkomst til LIVE Entertainment.
Hey!
Vent. Taber du håret?
Okay.
Så i aften har vi en særlig fremvisning.
Sådan et kæmpe røvhul.
Jeg sagde: "Ja, jeg ved, hvem din far er."
Jeg nikkede og sagde: "Ja, god idé."
Seriøst. Forpulede rige børn.
Denne model har en god pasform.
- Åh ja, det er den rette. - Ja!
Ja!
Et rigtig godt stykke arbejde.
Jeg er lidt i tvivl.
Jeg ved ikke, om det er den rigtige.
Er det sandt? Kom nu.
También bravo. Den klæder dig.
Du vil se sej ud, ikke?
- Jo. - Ikke?
- Vil du have succes som forretningsmand? - Ja.
Vil du gå ind i politik?
Så skal du have noget flot hår, ikke?
Det er smukt. Godt klaret. Skønt.
Men hvad nu, hvis jeg...
...ikke vil?
Hvad vil du ikke?
Gå med paryk.
Hvis jeg ikke vil have paryk på?
Vi kan diskutere det derhjemme. Okay?
Nu går du med paryk.
Sådan bliver det. Okay?
Hvad med at sige: "Tak, far, for alt, hvad du gør for mig"?
Mange tak, far, for det, du gør for mig.
Nemlig. Okay.
Kan du tro det pis?
Jeg vil gerne gå lidt tilbage i tiden, til før du blev midlertidigt bortvist,
tilbage til røverierne og mødet med Oziel.
Lyle!
- Hvad laver I? - Se her.
Fandens.
Hvor har I det fra?
John Lists forældre er udenbys, så han holdt fest.
Shepherd fandt koden til pengeskabet på en Post-it-seddel.
Det er bedre end at bede far om penge, ikke?
Det er så nemt. Vi kender alle de børn, der er udenbys på ferie.
- IBM PS/2-hjemmecomputer? - Ja.
En Soloflex-maskine. Stort brandsikkert pengeskab. Printer.
Ja.
Sikke mange ting. Hvad mangler der på listen?
Det, som de har pantsat. Smykker, noget porcelæn.
Det er nok den sovsekande, som hun talte om.
De siger, at der var otte tusind i kontanter.
Okay, giv mig et nummer, så udskriver jeg en check.
Okay.
- Vi er virkelig kede af det. - Nej. Ti stille.
Jeg vil ikke høre et ord fra jer.
Hvad skal jeg gøre?
Hvad har du at sige til det her, Lyle?
Bare... ja.
Undskyld.
Nej.
Tak, fordi du stillede kaution.
Nej, I forstår det ikke.
I forstår ikke en skid.
I er begge ude af testamentet.
Sådan er det.
Lyv, snyd, stjæl, men bliv ikke opdaget!
Det er retten.
Dommeren siger, de skal, og de gør det.
Mine børn har ikke brug for terapi. De har det fint.
Du skal bare skrive under på papiret.
For mine børn skal ikke tage derhen og tale om familien
eller det, der foregår hjemme.
Hvis de gør, skal du venligst fortælle mig det.
For det er ikke det, de er der for. De er der for at tale om...
...røverierne og...
Ja, hvor kede af det de er, og hvor meget de fortryder.
Bla bla bla, og det er det.
Undskyld ventetiden. Hvem af jer er Erik?
Jeg hedder Erik, og det er Lyle.
Hvorfor fortalte du ham det ikke?
- Dr. Oziel. - Fortalte ham om hvad?
Om overgrebene.
Om de seksuelle overgreb.
Da vi begyndte at komme hos ham dengang...
Jeg vidste ikke, at min far stadig gjorde det mod Erik,
som han gjorde mod mig, for han havde ikke sagt det.
Men forstår du, hvad jeg siger?
Hvorfor fortalte du ikke nogen om din fars overgreb?
Du fortæller os alt andet, men det fortæller du os ikke.
Du elskede tydeligvis din far.
Det forstår Jill og jeg.
Men hvis din far misbrugte dig seksuelt, bliver vi nødt til at høre om det.
Vi skal høre så detaljeret om det, som det er muligt for dig.
Okay.
Okay?
Okay, ja, jeg er med.
Jeg...
Undskyld...
Nej, tag dig god tid.
Erik ved det, selvfølgelig,
og Donovan, min værelseskammerat på Princeton.
Min kusine.
Hun boede hos os.
Og...
Jeg ville sove i kælderen med hende, så min far ikke kunne komme derned.
Og jeg kan huske, at jeg spurgte hende: "Rører din far nogensinde...
...ved dine kønsdele?"
Hun kiggede bare på mig,
som om hun ikke engang kunne forstå, hvad jeg sagde.
- Hvor gammel var du, da det begyndte? - Seks år, tror jeg.
Og når jeg tænker på det, er det lidt som en...
Jeg ved det ikke. Det er som en film.
Alt er i slowmotion.
Det begyndte med massage efter tennis og den slags.
Kom nu.
Hvilket er sjovt, for børn behøver ikke at få massage efter sport.
Og jeg kan huske hans hænder.
Det føltes...
...særligt?
Som om jeg var den vigtigste for ham.
Og vi kærtegnede hinanden.
Og vidste din mor, at det her skete?
Det troede jeg ikke, nej.
Men da jeg fyldte syv år,
begyndte det at ændre sig, og...
...han begyndte at vise mig film.
Pornografiske film?
Og jeg skulle...
Vi gik ind på toilettet, og så skulle jeg knæle på flisen,
som havde et mærkeligt mønster.
Jeg har set meget på det, og af og til, når jeg laver kruseduller,
tegner jeg det mønster.
Nå, men...
Jeg knælede, og så styrede han mine bevægelser.
Styrede dine bevægelser, mens du kærtegnede ham?
Men med min mund.
Da du var syv...
...fik din far dig til at give ham oralsex?
Ja.
Og jeg ved, at jeg var syv,
fordi jeg lige havde fået alle tøjdyrene fra Sesamgade,
og de skændtes om det, jeg lavede med...
Hvem er "de"?
Tøjdyrene.
Oscar havde stærke meninger om det,
og Ernie ville altid lege med mig bagefter.
Nok for at få mig til at tænke på noget andet.
For på det tidspunkt, eller måske lidt senere,
begyndte jeg at hade det.
Fordi min far begyndte at bruge genstande.
Han tog alt tøjet af mig, og så stak han genstandene ind.
Jeg vidste, det var mærkeligt, og jeg fortalte min kusine om det.
Min mor troede ikke på hende. Hun var pisseligeglad.
Men så begyndte jeg at gøre det mod Erik.
Jeg ved ikke hvorfor, for jeg hadede, at min far gjorde det mod mig.
Han kunne heller ikke lide det og bad mig altid stoppe.
Men jeg skulle normalisere det.
Det, min far gjorde ved mig, skulle virke normalt.
Selvom jeg vidste, det ikke var.
Men da jeg blev ældre, da jeg fyldte otte år,
blev det værre med sexen.
Og vi begyndte at bade sammen.
Og han voldtog mig.
Det gjorde så ondt, og...
Jeg sagde, at det gjorde ondt, og at det skulle stoppe.
Og han sagde: "Jeg elsker dig. Jeg vil ikke gøre dig ondt. Det stopper."
Og det gjorde det.
Det stoppede.
Det var, fordi han gjorde det mod Erik.
Jeg gik hen til ham,
og jeg sagde, at jeg vidste, hvad der skete mellem ham og Erik,
og det skulle stoppe.
Han så på mig og sagde...
Erik finder på ting.
Hold det her mellem os. Okay?
Jeg er så ked af, at du har været udsat for det.
Og det var først meget senere, at jeg fandt ud af, at...
...han fandeme stadig gjorde det mod Erik.
Jeg skal fortælle dig noget, Lyle.
Hvad?
Og da han fortalte mig det, følte jeg...
Hvad?
At han havde taget min bror væk fra mig
ved at hade Erik og elske mig. Ved fandeme at hade Erik.
Nej! 45, 46, 47!
Kom nu, Erik! Du kan godt klare et minut. Kom nu.
Han hadede Erik, og det fik mig til at hade Erik.
Og jeg så, hvordan min far behandlede ham, og så behandlede jeg ham på samme måde.
Hvem gør det mod sin bror? Hvilket perverst svin?
Jeg hadede det, men gjorde det mod ham.
Jeg ved det med dig og Erik.
Hvad? Hvad sagde du?
- Du skal ikke spille dum! - Vent. Hvad siger du?
Jeg sværger fandeme ved Gud, at det er slut nu.
Forstår du det? Ikke mere mellem jer to.
Og du må aldrig røre ham.
Aldrig.
Jeg siger det til alle.
Du skal holde op.
Er det din beslutning?
Nej, hold bare op, for fanden, som du lovede!
Ja, men så har du truffet dit valg.
Nej, far, jeg siger bare, at hvis du ikke stopper...
Jeg hørte dig.
Opfør dig som en mand, for helvede...
...og gør det. Gør det for fanden.
Gør hvad?
Det ved jeg ikke.
Du har lige spurgt mig.
Jeg er stolt af dig, Lyle, fordi du endelig gør noget.
Flot! Sådan, min dreng! Godt!
Erik har truffet sit valg.
Du har truffet dit valg.
Jeg træffer mit.
Hvad forestiller du dig, han mente med det?
Jeg behøvede ikke forestille mig det. Jeg vidste det.
Han ville fandeme dræbe os.
Min kære.
Åh, tak, søde.
Mine damer, jeg gentager aldrig sladder, så hør godt efter.
Hvordan fik du en rundvisning i Menendez-huset, Nick?
Hov hov, Carrie, en Vanity Fair- journalist afslører aldrig sine kilder,
men det betaler sig at kende en god ejendomsmægler i Beverly Hills.
Hvordan var det så?
For eksempel har huset en ret kongelig stamtavle.
Dets tidligere beboere inkluderer Prince, sceneinstruktøren Hal Prince,
en saudisk prins og endda en prinsesse.
Prinsesse Di?
Elton John.
Når man kommer indenfor,
kan man ikke undgå at bemærke de rædsomme middelmådige møbler.
Men når man kommer sig over de tarvelige møbler,
tiltrækkes ens opmærksomhed af fjernsynsstuen.
Ved første øjekast ville man ikke ane, hvad der er sket der.
Men hvis man kigger længe nok...
Hvad fanden?
Baseret på mine samtaler med kriminalassistenterne i sagen
og ved at se stuens indretning er det tydeligt for mig at se,
at brødrene kom ind bag ved dem ad terrassedøren,
så de kunne overrumple deres forældre.
Jose og Kitty var ubevæbnede og anede ikke, hvad der skulle til at ske.
De var forsvarsløse ofre.
Du tror altså, at det var overlagt?
Det var helt sikkert overlagt.
Lyle og Erik havde tænkt på at gøre det i flere uger eller år.
Flere af mine kilder bekræfter det.
Jeg troede, at vi skrev et filmmanuskript.
Jeg anede ikke, vi lavede en drejebog for, hvordan Erik ville dræbe sine forældre.
Nej. De fortalte aldrig Jerry, at de var i overhængende fare.
De var bare trætte af situationen og besluttede at gøre en ende på det.
Og når man tager højde for deres adfærd efter mordene...
Det eneste, de gik op i, var at blive kørt rundt i limousiner
og blive indkvarteret i præsidentsuiten på Bel-Air Hotel.
Det er en rigtig flot suite.
Og efter deres anholdelse...
Jeg fandt et brev fra Lyle i Eriks celle.
Fyren havde udarbejdet en helt tosset flugtplan.
Det bliver sværere og sværere
at fælde nogen tårer over disse sociopatiske søskende.
Der er naturligvis nogle familiemedlemmer,
der fortsat forsvarer dem,
nogle få af dem klamrer sig endda til bizarre konspirationsteorier.
Jeg tror, Joses firma dræbte ham og Kitty på grund af forsikringspengene.
De er alle en flok... Hvordan siger man det? Grådige røvhuller!
Og lad os selvfølgelig ikke glemme deres fremragende juridiske team,
ledet af den frygtløse Lille forældreløse Annie.
I idioter kan sige, hvad I vil,
men Erik og Lyle er nogle af de bedste klienter, jeg har haft.
De er bedårende.
Vent. Hun kaldte dem seriøst ikke for "bedårende".
Jeg overdriver aldrig.
Hvad tror du, at deres motiv var? Penge?
Man myrder ikke sine forældre på den måde, som Jose og Kitty Menendez blev myrdet,
blot for pengenes skyld.
Skyder dem med haglgeværer på klos hold.
De skød bogstavelig talt ansigtet af dem.
Man lader ikke sit gevær igen,
når man indser, at ens mor stadig i live,
selv efter man har sønderrevet hendes krop med haglpatroner beregnet til hjortevildt,
og hun kravler rundt på gulvet som et lemlæstet dyr
og klamrer sig til livet.
Man går ikke hen til hende gennem røgen fra skuddene over patronhylstrene
og peger på hendes kind med haglgeværets mundstykke
og ser hende i øjnene, så hun ved, det var dig...
Og så...
Nej.
Det handler ikke om penge, men om noget dybere og mørkere
og rendyrket ondskab, der er langt stærkere end had.
Du godeste, Nick.
Det var godt, vi ikke hyrede dig til at redigere Pretty Woman.
Forresten, Nick, har din Vanity Fair-artikel en titel?
"Mareridt på Elm Drive."
Det er sgu utroligt.
Slap af. Du burde ikke læse den.
Desværre læser resten af USA den!
Journalister er slemme nok, men pseudojournalister er endnu værre.
Lommepsykologer som Dunne, som er ligeglade med fakta.
"Drengene kom ind ad terrassedørene?" Vrøvl!
"De havde overalls og handsker på"? Det er også noget vrøvl.
"Jose og Kitty spiste is og frugt."
Har Dunne overhovedet læst den retsmedicinske rapport?
Jeg forstår det.
Hans datter blev dræbt, hvilket er frygteligt.
Det forsøger jeg ikke at negligere.
Men giver det ham ret til at sælge løgne og være anklagerens journalistiske lakaj?
Dunne er i sladderjournalistikbranchen, og sladder sælger desværre.
Men kaldte du virkelig Lyle og Erik for "bedårende"?
Det er ikke pointen, Tim!
Pointen er, at takket være ham er den offentlige mening nu ødelagt!
Drengene får ikke en retfærdig rettergang nu.
Du bør måske droppe sagen.
Jeg dropper den ikke.
Du kender mig. Jeg dropper intet. Derfor ryger jeg stadig.
Gid, jeg kendte en god journalist,
der kunne modsige noget af det her pis, som støtter anklagemyndigheden.
Vi indgik en pagt, Les. Det husker du vel? Kirke og stat.
Åh, det.
Du er bedre i retssalen end over for pressen.
Fordi pressen består af idioter!
Okay, jeg er med. Du er en kamphund! Derfor giftede jeg mig med dig.
Men pis venligst ingen af til vores adoptionsmøde i næste uge.
Næste uge? Hvilken dag?
Tirsdag.
Pis. Jeg kan ikke. Undskyld. Jeg har et retsmøde om Oziel-båndene.
- Det er rykket to gange! - Jeg kan ikke.
Det er vigtigt for sagen, at vi får båndene afvist som beviser.
Okay, fint. Jeg ringer til bureauet og finder en ny dato.
Vi burde måske spare os selv for besværet og adoptere Lyle og Erik.
Tja, måske bare Erik.
Tak, fordi du gik med til at tale med mig, Donovan.
Jeg ved, at mange har plaget dig med spørgsmål de sidste par måneder.
Hør, ms. Abramson.
Jeg vil gerne tale med dig og besvare dine spørgsmål,
men jeg vil ikke i vidneskranken.
Jeg tror, at på nuværende tidspunkt er det nok uundgåeligt.
Erik brugte trods alt dit ID til at købe haglgeværerne.
CALIFORNIEN KØREKORT
Og hvis du og Lyle var så tætte, som du siger,
tror jeg, at du vil gøre alt, hvad du kan, for at hjælpe med hans forsvar.
Han risikerer gaskammeret.
- Har de stadig det i Californien? - Det har de.
Da du og Lyle var værelseskammerater, hvad plejede I så at snakke om?
Alt, stort set.
Vores drømme, vores forhåbninger og vores familier.
Vi havde meget tilfælles.
Såsom hvad?
Vores fædre var meget dominerende, men Jose var ti gange værre end min far.
Han tænkte kun på at vinde, uanset prisen.
Lyle var under voldsomt pres.
Altså...
Delte han nogensinde nogen hemmeligheder med dig om sin familie?
Mere præcist om sin far?
En aften fortalte han mig, at hans far havde en affære.
Og da hans mor fandt ud af det, var hun døden nær.
Lyle havde aldrig været så vred før.
Jeg kunne fandeme dræbe ham for det, han gør ved hende.
Helt ærligt.
- Det mener du ikke. - Jo, jeg gør.
Det pis, han har udsat hende for og udsætter os alle for.
Han burde måske dø. Han er umulig at leve sammen med.
Jeg tænkte ikke over det dengang. Folk siger en masse pis, når de er vrede.
Et par uger senere var vi på en kinesisk restaurant.
Salud!
Åh, fandens. Min bedste ven, ikke?
Jo.
- Vi vil gøre alt for hinanden. - Selvfølgelig.
Hvis der skete dig noget rigtig slemt,
ville jeg selvfølgelig tage mig af din familie.
Og hvis der skulle ske mig noget rigtig slemt,
ville du passe på Erik og min mor.
- Ja, selvfølgelig. - Fordi vi er familie.
Nemlig.
Der er intet vigtigere end familie, vel?
Nej.
For over for ens ægte familie kan man ikke have hemmeligheder.
Aftale.
Skjuler du intet for mig?
Slet intet?
I det øjeblik føltes det, som om Lyle testede mig.
Hvis jeg ikke sagde det rigtige, ville vores venskab være slut. Så jeg...
Jeg fortalte, at jeg var blevet misbrugt som barn.
Det skete hjemme hos en ven af familien, og jeg fortalte ham alt om det.
At jeg stadig kunne huske værelset, hvor det skete,
billederne på væggene,
blækpletter på tæppet.
Lugten af fyrens...
Jeg havde aldrig fortalt det til nogen, så jeg vidste ikke, hvad Lyle ville sige.
Det gør mig sgu ondt.
Jeg er her for dig.
Jeg ved, hvordan det føles.
Ja, tak, mand.
Seriøst, mand. Jeg... Jeg kender det fandeme godt.
Erik og jeg.
Vi blev også misbrugt.
Af vores far.
Så Lyle fortalte dig om sin fars overgreb
fire måneder før mordene?
Ja, han gik ikke ret meget i detaljer.
Men han fortalte om de klamme brusebade.
Og det gik værst ud over Erik.
Jeg tror, det sværeste for Lyle var, at han ikke kunne beskytte Erik.
Han følte sig skyldig.
Som om han var skyld i, hvad der skete.
Jeg har et spørgsmål.
Hvad var så specielt ved den weekend?
Hvorfor troede I, at jeres liv var i fare dengang?
Erik kan fortælle jer mere, men den aften konfronterede jeg min far.
Erik kom sent hjem den aften. Jeg var gået i seng.
Kom nu, Erik, lås døren op!
Luk mig ind! Erik!
Du godeste. Lås døren op, tak!
Luk mig ind. Erik.
- Jeg sagde, du intet måtte sige! - Det ved jeg, far. Undskyld.
Jeg sagde, du ikke skulle sige det til nogen!
Du har gjort det her! Du har ødelagt vores familie!
Væk fra mig.
Hvad er der galt med dig?
- Ikke noget. Du forstår det ikke. - Jo, jeg gør.
Tror du, jeg intet vidste?
Tror du, jeg er dum?
- Jeg har altid vidst det. - Hvad siger du?
Jeg tænkte på at holde familien samlet!
Vi vidste, hun ville tage min fars parti uanset hvad.
Lyle!
Lyle, åbn døren.
Hvad er der?
Selv efter hans opførsel og al utroskaben, var hun ligeglad.
Hvad fanden? Hvad?
- Hun ved det. Lyle, hun ved det. - Hvad?
Vi har ikke meget tid.
Indtil din mor ville hvad? Dræbe jer?
Jeg tror ikke, at du forstår min mor.
Min mor elskede våben.
Hun hadede nogle fugle. Præstekraver.
Og så ville hun skræmme de hjemløse væk.
En gang tog hun faktisk Erik med for at købe en.
Og han siger, at hun fortalte ham...
Jeg dræber nogen med den.
Han troede, hun mente vores far eller måske hans kæreste.
Den køber jeg næste gang.
Passer lige i min taske.
Troede du, hun havde en pistol?
Med en lyddæmper. Ja.
Det troede både Erik og jeg,
så vi tog pengene fra Eriks Peter Kanin-bog
og tog ud for at købe haglgeværer.
Så det var... Var det fredag?
Ja. For om lørdagen skulle vi tage på den helt store fisketur.
Hajfiskeri. Bare som en familie.
Men så skete der noget, der virkelig skræmte os.
Sejlturen i morgen er blevet ændret fra klokken kl. 11 til kl. 16.
Sig det til Lyle.
Der var noget ved det, der fik os til at gå i panik.
Hvorfor ellers ændre tidspunktet?
Det er, så de kan kaste os overbord i mørket og sige, vi druknede.
Ja, for man fisker aldrig efter hajer om natten.
Vi var oprevne.
Vi mente, det ville være bedst at køre rundt hele eftermiddagen.
Vi håbede, de ville køre uden os.
For fanden! De er her stadig.
Kom nu. Båden sejler snart. Du godeste, kom nu.
- Hvad gør vi med våbnene? - Lader dem ligge i din bil.
Pas på.
Hvem vil fange nogle hajer?
Hvad taler de om deroppe?
Gå ikke derhen. Vi bliver sammen.
De får ikke ram på os begge.
Undskyld, Erik.
Jeg er ked af, at du følte, at du ikke kunne komme til mig.
Og undskyld, at...
Undskyld, jeg gjorde det.
Jeg ved ikke, hvorfor...
Det er ikke din skyld.
Vil de fiske?
Det ved jeg ikke. Ingen anelse.
Sikke et fandens spild.
Hvad laver I? Stig ind.
- Vi skal møde Perry. Han henter os. - Nej. Ind i bilen.
Nej, vi skal snakke sammen og få løst problemerne. Kom nu.
Det er okay. Kør I bare. Vi skal mødes med Perry.
Og i det øjeblik besluttede vi,
at vi aldrig igen ville lade dem gøre os fortræd.
Vi ville aldrig lade dem komme mellem os igen.
Jeg ville beskytte ham.
Fuglehagl eller hjortevildthagl?
Fuglehagl har mindre rekyl, men stopper ikke en skurk.
Tekster af: Karen Marie Svold Coates