CALABASAS, KALIFORNIA
Tuo oli ihan helvetin helppoa. - Minähän sanoin.
Hyvää työtä, E.
Heillähän on aina tapana sanoa, ettei pidä jäädä kiinni.
HIRVIÖT: LYLE JA ERIK MENENDEZIN TARINA
Jäitte siitä huolimatta kiinni. Korjaa toki, jos olen väärässä.
Eikö isäsi vierittänytkin syyn tapahtuneesta Erikin niskoille?
Niin. Se ei tosin ollut minun päätökseni.
Niinkö tapasitte Jerome Ozielin?
Niin. Rangaistukseemme kuului se, että alamme käydä terapeutilla.
Kuule, Lyle. Juttelin Erikin kanssa.
Haluan kuulla sinun puolesi tarinasta. - Selvä.
Käytit häntä seksuaalisesti hyväksesi, ja isäsi teki sinulle samoin.
Yritättekö tehdä minusta syntipukin?
Tottahan se on. Leslie on Erikin asianajaja ja minä sinun.
Tämä on tavallista tällaisissa jutuissa. Meidän pitää kuulla molempien puoli.
Tiedän, mitä yritätte!
Maalaatte isästäni kuvaa pahana ihmisenä. Hän oli hieno mies, ja rakastin häntä.
Ette taida ymmärtää sitä. Hän rakasti meitä ja halusi meille paljon.
Kukaan ei ymmärtänyt sitä, että hän uskoi meidän pystyvän kaikkeen.
Yritätte saada minut sanomaan, miten kamala hän oli.
En aio tehdä sitä. Tuliko selväksi?
Hän rakasti minua.
Rakasti hän.
Rakastin isääni.
Ammuit häntä päähän. Tajuatko, ettei tuo käy mitenkään järkeen?
Ei ehkä teidän mielestänne.
Te ette tiedäkään, kuka isäni oli ja mitä hän minulta halusi.
Mitä hän sitten halusi? - Hän halusi minun olevan paras.
Missä?
Kaikessa.
Minun piti olla paras tenniksessä.
Niin sitä pitää! Minun poikani!
Ja saada parhaat arvosanat.
Luuletko pääseväsi Ivy League -kouluun kirjoittamalla tällaista paskaa?
Essee on täysin lapsellinen ja säälittävä.
Tämä on ihan helvetin uskomatonta.
Teen seuraavan.
Ja tapailla parhaita tyttöjä.
Sanoin, että hän voi tulla meille syömään.
Ei. Olen kuullut siitä tytöstä. Hän on pelkkä bimbo ja lutka.
Sekö, jonka mainitsit eilen? Ei onnistu.
Äiti! - Ei käy!
Hän ei syö parhailta posliinilautasiltani. Hänellä on varmaankin AIDS.
Mistä helvetistä oikein puhut, äiti? - Rauhoitutaanpa nyt.
Hän odottaa jo ovella! - Ei. Istu alas.
Lyle!
Tapan sinut, jos avaat oven. Istu alas.
Istu.
Minäpä sanon onnenonkijalle suorat sanat. - Kiitos. Hankkiudu hänestä eroon.
Kas niin. Huhuu. Lyle ei ehdi seurustella kanssasi.
Hei sitten!
Hänellä oli pakkomielle siitä, että pääsen Ivy League -yliopistoon.
"Yhdestä asiasta olen varma, arvon hakemuslautakunta.
Minua ei odota ainoastaan Princeton vaan myös loistava tulevaisuus."
Vau. Todella hyvin kirjoitettu. Kuulostaa hyvältä, kultaseni.
Aivan mahtava. - Kiitos.
Puhutteko hänelle vai minulle? Minä nimittäin kirjoitin tuon.
Hänen esseensä oli toista maata.
Se oli pikkulapsen tekele.
Tuolla tavalla pääsee Princetoniin. Tuo on kunnollinen essee.
Eikö tuo ole... - Mitä? Huijaamistako?
Minäpä kerron nyt salaisuuden.
Maailmassa huijaavat aivan kaikki. Tiedättekö, mitä mieltä olen siitä?
Tajuatteko, miten tämän kaiken saa?
Valehtelemalla. Huijaamalla.
Varastamalla.
Mutta voittamalla. Menikö perille?
Kiinni ei saa jäädä.
Pääsit kuitenkin Princetoniin. - Niin. Siinä vain kesti jonkin aikaa.
Kävin vuoden kansalaisopistossa. Lopulta kuitenkin onnistuin.
Voimme varmasti selvittää tämän jotenkin.
Lyle jäi kiinni psykologian laboratoriossa toisen tehtävän kopioinnista.
Anteeksi. Hetkinen nyt. Mikä ihme on psykologian laboratorio?
En ole ikinä kuullut sellaisesta. Käytetäänkö psykologiassa laboratorioita?
Ihanko totta? - Käytetään.
Oikeassa maailmassa yksikään psykologi ei häivy yhtäkkiä johonkin laboratorioon.
Eikö tuo ole pelkkää hevonpaskaa?
Kuulehan nyt.
Poikani ei huijannut missään sellaisessa, millä olisi oikeasti merkitystä.
Valitettavasti olemme eri mieltä.
Hyvä on. Hän huijasi. Annan hänelle kunnon selkäsaunan.
Ette kuitenkaan erota häntä. - Herra Menendez...
Häntä ei missään nimessä eroteta. Vannon sen. Kuuntele.
Olen yhteisön tukipilari. Annan rahaa helvetin avokätisesti vuodesta toiseen.
Meidän on päästävä johonkin sopimukseen.
Olen täysin tosissani. Sitä ennen en hievahdakaan tästä tuolista.
Kusen vaikka housuihini, jos on pakko.
Hyvä on.
Vuoden määräaikainen erottaminen. Sen parempaan en pysty.
Ei sanaakaan kenellekään.
Onko selvä? - On.
Teet kesän töitä Los Angelesissa harjoittelijana. Kaikki järjestyy.
Tuliko selväksi? - Tuli. Olen pahoillani.
Vanhempani olivat muuttaneet Kaliforniaan, kun isä sai hyvän työpaikan.
Mitä helvettiä?
Lyle on kesälomalla Princetonista. En tiedä, onko yliopisto teille tuttu.
Kiitos nauruista.
Hän saa parhaita arvosanoja yksi toisensa jälkeen. Noin vain.
Hän on tennisjoukkueen ykkönen.
Nyt hän on vieläpä kaiken lisäksi uusi johtamisharjoittelijamme.
Toivotetaan siis Lyle Menendez tervetulleeksi LIVE Entertainmentiin.
Hetkinen. Kaljuunnutko sinä?
Meillä on illalla erikoisnäytös.
Helvetinmoinen ääliö.
Tajuan kyllä, kuka hänen isänsä on. Nyökyttelen mukana typerille ideoille.
Niinpä. Helvetin rikkaat kakarat.
Tämä malli sopii upeasti. - Tuo on juuri oikeanlainen.
Todella hyvää työtä.
Enpä tiedä.
En tiedä, onko tämä juuri oikea. - Miten niin? Älä nyt viitsi.
También bravo. Näytät hyvältä. Etkö muka halua olla menestyjä?
Haluan. - Niin.
Haluatko menestyä yritysmaailmassa? - Haluan.
Haluatko politiikkaan? Sitten sinulla pitää olla hyvät hiukset.
Se on fantastinen. Upeaa työtä.
Mutta entä jos en halua?
Halua mitä?
Käyttää peruukkia. Entä jos en halua?
Jutellaan siitä kotona.
Nyt käytät peruukkia. Asia on sillä selvä. Eikö niin?
Kiitäpä nyt isääsi kaikesta siitä, mitä hän tekee vuoksesi.
Kiitos kaikesta, mitä teet vuokseni. - Niin sitä pitää. Helvetin uskomatonta.
Palataan aikaan ennen erottamista, kun varastelitte ja tapasitte Ozielin.
Lyle!
Mitä teette? - Katso.
Jumalauta. Mistä saitte nämä?
John List on yksin kotona ja piti bileet.
Shepherd löysi muistilapulta kassakaapin tunnusluvun.
Tämä päihittää rahan ruinaamisen isältä.
Tämä on helppoa. Tunnemme kaikki, jotka ovat lomamatkoilla.
IBM PS/2 -tietokone? - Löytyi.
Kotikuntosalin teline, palonkestävä kassakaappi ja tulostin.
Kaikki löytyivät. - Helvetisti tavaraa. Mitä vielä puuttuu?
Kaikki panttilainaamoon viety kuten korut ja posliiniastiat.
Tuosta kastikekannusta hän kai puhui. Lisäksi puuttuu 8 000 dollaria käteistä.
Anna jokin summa. Kirjoitan sekin.
Selvä.
Olemme pahoillamme, isä. - Älä edes aloita.
En halua kuulla sanaakaan suustanne.
Mitä oikein teen?
Mitä sanottavaa sinulla on, Lyle?
Hän sanoi jo. Olemme pahoillamme.
Ei.
Kiitos, kun maksoit meidät pulasta.
Nyt et todellakaan ymmärrä. Jumalauta.
Jätän teidät molemmat perinnöttömiksi.
Siinä kaikki.
Valehdella, huijata ja varastaa saa, mutta kiinni ei saa jäädä.
Oikeus määräsi.
Tuomarin mukaan se pitää tehdä. Lapseni eivät tarvitse terapiaa.
Haluan vain allekirjoituksesi paperiin.
Lapseni eivät puhu ulkopuoliselle perheestämme tai kotiasioistamme.
Jos niin kuitenkin tapahtuu, sinun täytyy kertoa minulle.
He eivät ole siellä sen takia vaan puhuakseen niistä varkauksista.
Ja siitä, miten he katuvat tekoaan ja miten kamalan pahoillaan ovat.
Blaa, blaa ja blaa. Siinä se.
Anteeksi viivästys. Kumpi teistä on Erik?
Olen Erik. Tässä on Lyle.
Mikset kertonut hänelle?
Tohtori Ozielille. - Kertonut hänelle mitä?
Kaltoinkohtelusta. Seksuaalisesta hyväksikäytöstä.
Tilanne oli hieman toisenlainen, kun aloin käydä hänen vastaanotollaan.
En tiennyt, että isäni teki sitä samaa Erikille edelleen.
Samaa kuin minulle. Erik ei ollut vielä kertonut.
Ymmärrätkö, mitä tarkoitan?
Mikset kertonut kenellekään seksuaalisesta hyväksikäytöstä?
Kerroit meille kaiken muun, muttet sitä.
Rakastit isääsi selvästi. Jill ja minä ymmärrämme kyllä sen.
Meidän pitää kuitenkin tietää, jos isäsi käytti sinua hyväkseen.
Sinun pitää kertoa meille siitä mahdollisimman yksityiskohtaisesti.
Hyvä on.
Sopiiko? - Sopii. Ymmärrän kyllä.
Minä...
Anteeksi. Tuota... - Ei mitään kiirettä.
Erik tietenkin tietää.
Ja Donovan. Huonekaverini Princetonista.
Kerroin serkulleni, joka asui luonamme.
Ja...
Nukuin hänen kanssaan pohjakerroksessa, jottei isäni tulisi sinne.
Muistan, kun puhuin asiasta.
Kysyin häneltä, kosketteleeko hänen isänsä koskaan hänen intiimialueitaan.
Hän katsoi minua kuin ei olisi ymmärtänyt, mistä puhuin.
Kuinka vanha olit, kun se alkoi? - Muistaakseni kuusi.
Muistellessani asiaa se tuntuu...
En tiedä. Se on vähän kuin elokuva. Kaikki tapahtuu hidastettuna.
Kaikki alkoi hieronnoista, joita isä antoi minulle tenniksen jälkeen.
Tulehan.
Se oli outoa, sillä lapsi ei tarvitse hierontoja urheilun jälkeen.
Muistan hänen kätensä. Se kaikki tuntui jotenkin erityiseltä.
Olin hänen maailmansa keskipiste.
Meillä oli tapana hyväillä toisiamme.
Tiesikö äitisi, mitä oli tekeillä? - En uskonut hänen tietävän.
Kaikki alkoi kuitenkin muuttua, kun täytin seitsemän vuotta.
Hän alkoi näyttää minulle elokuvia. - Pornoelokuviako?
Ja sitten minun piti...
Menimme kylpyhuoneeseen, ja polvistuin laattalattialle.
Laatoissa on erikoinen kuvio. Katselin sitä todella usein.
Minulla on yhä tapana piirtää se, kun tuherran jotain paperille.
Oli miten oli.
Olin lattialla polvillani, ja hän ohjasi liikkeitäni.
Ohjasiko hän liikkeitäsi niin, että sai sinut hyväilemään häntä?
Käytin suutani.
Olit siis seitsemän, kun isäsi pakotti sinut antamaan hänelle suuseksiä.
Niin.
Tiedän, että olin seitsemän,
koska minulla oli Seesamtie-pehmoeläimiä.
Ne riitelivät siitä, miten leikin niillä.
Ketkä ne? - Pehmoeläimet.
Oskarilla oli asiasta vahva mielipide, mutta Ernie halusi vain leikkiä kanssani.
Minun piti kai saada muuta ajateltavaa.
Niihin aikoihin aloin nimittäin tajuta, etten pitänyt siitä lainkaan.
Isäni alkoi käyttää hyödyksi esineitä.
Hän riisui minut alasti ja tunki esineet yksitellen sisääni.
Tiesin, että se oli outoa, ja päätin kertoa siitä serkulleni.
Äitini ei uskonut häntä eikä välittänyt.
Silloin aloin tehdä samaa Erikille.
En tiedä, miksi tein niin, koska en itsekään pitänyt siitä.
Erik ei tietenkään pitänyt siitä ja pyysi lopettamaan.
Halusin vain tehdä normaalia siitä, mitä isälläni oli tapana tehdä minulle.
Vaikka tiesin, ettei se ollut.
Hyväksikäyttö sai uusia sävyjä, kun kasvoin ja täytin kahdeksan.
Aloimme käydä yhdessä suihkussa.
Hän raiskasi minut.
Se sattui todella paljon.
Sanoin, että se sattui. Pyysin häntä lopettamaan.
Hän sanoi rakastavansa minua ja lopettavansa, jottei satuttaisi minua.
Hän lopettikin.
Se loppui.
Koska hän alkoi tehdä samaa Erikille.
Eräänä päivänä kerroin tietäväni, mitä hänen ja Erikin välillä tapahtui.
Käskin hänen lopettaa.
Hän katsoi minua ja sanoi...
Erik sepittää omiaan.
Pidä asia meidän välisenämme.
Olen pahoillani, että koit sellaista.
Sain tietää totuuden vasta myöhemmin.
Hän teki sitä Erikille edelleen.
Minun pitää kertoa jotain, Lyle.
Mitä?
Hän kertoi minulle, ja minusta tuntui...
Miltä?
Tuntui kuin isä olisi vienyt veljeni,
koska hän vihasi Erikiä ja rakasti minua.
Ei! Neljäkymmentäviisi, 46, 47!
Kestät kyllä koko minuutin, Erik.
Hän sai minutkin vihaamaan Erikiä.
Näin, miten isäni kohteli häntä, ja kohtelin häntä täysin samalla tavalla.
Millainen ihminen tekee niin veljelleen? Helvetin sairasta.
En pitänyt siitä, joten tein sen hänelle.
Tiedän, mitä teet Erikille. - Mitä oikein sanoit?
Älä viitsi pelleillä! - Hetkinen. Mistä puhut?
Helvetti soikoon. Nyt saa riittää.
Tajuatko? Saat luvan jättää hänet rauhaan.
Älä koske häneen enää ikinä.
Muuten kerron kaikille.
Lopeta.
Tuoko siis on päätöksesi?
Ei. Lopeta niin kuin lupasit.
Aivan, mutta olet tehnyt valintasi.
Ei. Sanoin vain, että jos et lopeta... - Kuulin kyllä, mitä sanoit.
Käyttäydy nyt kuin mies.
Tee se. Jumalauta.
Tee mikä?
En tiedä. Sinähän juuri kysyit.
Minähän olen ylpeä sinusta, koska teet vihdoinkin edes jotain.
Hienoa, poika! Niin sitä pitää!
Erik teki valintansa.
Sinä teit valintasi.
Minä teen omani.
Mitä kuvittelit hänen tarkoittaneen sillä?
Minun ei tarvinnut kuvitella mitään. Tiesin, mitä hän tarkoitti.
Hän aikoi tappaa meidät.
Tässä, kultaseni. - Voi kiitos.
Minulla ei ole tapana toistaa juoruja, joten kuunnelkaa tarkkaan.
Nick. Miten ihmeessä pääsit kierrokselle Menendezien taloon?
Äläs nyt, Carrie. Vanity Fairin toimittaja ei koskaan paljasta lähteitään.
Kannattaa tosin tuntea kiinteistönvälittäjä Beverly Hillsissä.
Millaista se oli?
Ensinnäkin talolla sattuu olemaan melkoisen kuninkaallinen menneisyys.
Aiempiin asukkaisiin lukeutuvat Prince, teatteriohjaaja Hal Prince,
saudiprinssi ja jopa eräs prinsessa.
Prinsessa Dianako? - Elton John.
Sisällä ei voi olla huomaamatta sitä,
että huonekalut ovat suorastaan kauhistuttavaa kakkoslaatua.
Jos niitä ei kuitenkaan oteta lukuun,
huomio kiinnittyy välittömästi televisiohuoneeseen.
Ensisilmäyksellä ei tulisi ajatelleeksi, mitä siinä huoneessa on tapahtunut.
Jos kuitenkin katsoo kyllin pitkään...
Mitä helvettiä?
Olen keskustellut tapauksesta rikostutkijoiden kanssa.
Sen ja huoneen pohjaratkaisun pohjalta minusta on päivänselvää,
että veljekset tulivat sisään takakautta käyttäen terassin ovea.
He onnistuivat yllättämään vanhempansa.
Jose ja Kitty olivat täysin aseettomia.
He eivät osanneet aavistaa mitään. He olivat kuin saaliseläimiä.
Uskotko, että teko oli harkittu? - Minusta se oli tarkkaan harkittu.
Lyle ja Erik olivat ajatelleet sitä viikkojen elleivät jopa vuosien ajan.
Useat lähteeni ovat vahvistaneet asian.
Luulin, että teimme käsikirjoitusta.
En tiennyt, että kirjoitimme suunnitelmaa, jonka mukaan Erik tappaisi vanhempansa.
Ei. He eivät ikinä kertoneet Jerrylle, että olisivat olleet vaarassa.
He olivat vain kyllästyneitä tilanteeseen ja päättivät laittaa sille pisteen.
Lisäksi pitää ottaa huomioon heidän käytöksensä murhien jälkeen.
Heitä kiinnostivat vain limusiinikyydit.
Lisäksi he halusivat majailla Hotel Bel-Airin luksussviitissä.
Se sviitti on kyllä erittäin hieno.
Pidätyksen jälkeen tapahtui muutakin.
Löysin Erikin sellistä kirjeen Lyleltä. Kaveri kirjoitti hullun pakosuunnitelman.
Näiden seikkojen pohjalta on vaikea tuntea sympatiaa niitä psykopaatteja kohtaan.
Osa perheenjäsenistä on toki sitä mieltä,
että veljeksiä kannattaa yhä puolustaa.
Jotkut ovat menneet niin pitkälle, että uskovat salaliittoteorioihin.
Uskon, että Josen yritys tapatti hänet ja Kittyn vakuutusrahojen takia.
He ovat kaikki pelkkiä... Miten se sanotaan? Ahneita paskiaisia!
Eikä tietenkään sovi unohtaa heidän mahtavaa asianajajatiimiään,
jota johtaa peloton elokuvien Annie-orpo.
Sanokaa te mäntit mitä lystäätte,
mutta Erik ja Lyle lukeutuvat kaikkien aikojen ykkösasiakkaisiini.
He ovat ihastuttavia.
Kutsuiko hän tosiaan heitä ihastuttaviksi?
Tiedät, etten koskaan liioittele.
Mikä heidän motiivinsa siis oli? Rahako?
Millainen ihminen murhaa vanhempansa niin kuin Menendezit murhattiin?
Ei pelkästään rahanahne.
Millainen ihminen ampuu vanhempansa lähietäisyydeltä niin,
että he menettävät kirjaimellisesti kasvonsa?
Millainen ihminen lataa aseen tajutessaan, että oma äiti on edelleen elossa?
Millainen ihminen toimii niin ammuttuaan äitinsä niin täyteen lyijyä,
että tämä ryömii lattialla kuin saaliseläin taistellen hengestään?
Millainen ihminen astelee siinä tilanteessa vielä äitinsä luokse,
jotta voi painaa haulikon hänen poskeaan vasten?
Millainen ihminen katsoo äitiään silmiin, jotta tämä tietää tekijäksi oman lapsensa?
Ja sitten...
Ei.
Kyse ei ollut rahasta. Syy oli paljon syvempi ja synkempi.
Kyse oli sellaisesta pahuudesta, jolle mikään viha ei vedä vertoja.
Jessus. Tämän takia emme antaneet sinun käsikirjoittaa Pretty Womania uudelleen.
Aioinkin kysyä Vanity Fair -jutustasi. Oletko keksinyt jo otsikon?
Painajainen Elm Drivellä.
Aivan helvetin uskomatonta.
Rauhoitu. Sinun ei pitäisi lukea sitä. - Valitettavasti koko muu Amerikka lukee!
Oikeat toimittajat ovat tarpeeksi hankalia tyhjäntoimittajista puhumattakaan.
Dunnen kaltaiset keittiöpsykologit eivät välitä hittoakaan faktoista.
"Pojat menivät sisään terassilta." Paskat!
"Heillä oli haalarit ja hanskat." Paskat!
"Jose ja Kitty olivat syömässä jäätelöä ja hedelmiä."
Lukiko hän oikeuslääketieteen raporttia?
Tiedän, että hänen tyttärensä murhattiin. En yritä vähätellä tragediaa.
Hän ei silti saisi suoltaa valheita ja toimia syyttäjän äänitorvena.
Dunne erikoistuu juorujournalismiin. Valitettavasti juorut myyvät.
Onko totta, että kutsuit Lyleä ja Erikiä ihastuttaviksi?
Kyse ei ole siitä, Tim!
Hänen ansiostaan yleinen mielipide on nyt kannaltamme aivan perseestä!
Pojat eivät saa reilua oikeudenkäyntiä. - Jätä koko oikeusjuttu sikseen.
En voi tehdä niin. Tunnet minut. En lopeta yhtään mitään. Edes tupakointia.
Kunpa tuntisin toimittajan,
joka voisi auttaa minua laimentamaan syyttäjää hyödyttävää hevonpaskaa.
Ei, Les. Teimme sopimuksen. Kirkko ja valtio pidetään erillään.
Ai niin. - Lehdistön liehittely ei ole vahvuutesi.
Lehdistö on täynnä kusipäitä!
Ymmärrän, että olet kuin taistelukoira. Siksi menin kanssasi naimisiin.
Yritä siitä huolimatta käyttäytyä ensi viikon adoptiotapaamisessa.
Minä päivänä se on?
Tiistaina.
Helvetti. En pääse. Minulla on Ozielin kasetteihin liittyvä kuuleminen.
Siirsimme sitä jo kahdesti! - En pääse.
Minun täytyy varmistaa, etteivät kasetit kelpaa todisteiksi.
Hyvä on sitten. Soitan virastoon ja siirrän tapaamista.
Ehkä voisimme säästää vaivaa adoptoimalla saman tien Lylen ja Erikin.
Mieluummin vain Erikin.
Kiitos, kun suostuit tapaamaan, Donovan.
Monet ovat vainonneet sinua kysymyksillä parin viimeisen kuukauden ajan.
Neiti Abramson. Puhun teille mielelläni ja vastaan kyllä kysymyksiinne.
En silti halua joutua todistajanaitioon.
Tässä vaiheessa siltä tuskin voi välttyä.
Erik sentään osti haulikot sinun henkilöllisyystodistuksellasi.
Jos sinä ja Lyle tosiaan olitte läheisiä,
uskallan olettaa, että suostut mihin vain auttaaksesi hänen puolustustaan.
Häntä uhkaa kaasukammio.
Käytetäänkö niitä yhä Kaliforniassa? - Käytetään.
Millaisista asioista keskustelitte, kun olitte huonekavereita?
Melkeinpä kaikesta. Unelmistamme, toiveistamme ja perheistämme.
Meillä oli paljon yhteistä. - Kuten mitä?
Minullakin on määräilevä isä, mutta Jose oli kymmenen kertaa pahempi.
Hän halusi aina voittaa hinnalla millä hyvänsä.
Lylellä oli selvästi paineita.
Kertoiko hän sinulle mitään sellaista,
mikä liittyi hänen perhesalaisuuksiinsa?
Kertoiko hän mitään isästään?
Kerran hän kertoi minulle, että hänen isällään oli suhde.
Hänen äitinsä murtui uutisesta täysin.
En ollut nähnyt Lyleä niin vihaisena.
Voisin tappaa hänet siitä hyvästä, mitä hän tekee äidille.
Älä viitsi.
Et tarkoita tuota. - Tarkoitanpas.
Olemme kaikki sietäneet hänen paskaansa.
Hän on mahdoton ja ansaitsee kuolla.
En ajatellut sitä silloin juurikaan. Suutuksissaan tulee sanottua kaikenlaista.
Sitten menimme kiinalaiseen ravintolaan.
Salud!
Helvetti. Olet paras ystäväni.
Tekisimme toistemme takia mitä vain. - Ilman muuta. Ihan mitä vain.
Tulisin välittömästi hätiin, jos sinulle sattuisi jotain pahaa.
Pitäisin tietenkin huolta perheestäsi.
Ja jos minulle tapahtuisi jotain pahaa,
pitäisit huolta Erikistä ja äidistäni.
Tietenkin. - Olemme kuin perhettä.
Juuri niin.
Perhettä tärkeämpää ei olekaan. - Aivan.
Todellisilta perheenjäseniltä ei saa tietenkään salata yhtään mitään.
Olen samaa mieltä.
Etkö siis salaile mitään?
Etkö mitään?
Lyle tuntui koettelevan minua.
Jos en olisi sanonut oikeita sanoja, ystävyytemme olisi loppunut siihen.
Kerroin hyväksikäytöstä lapsuudessani.
Se tapahtui erään perhetutun luona. Kerroin hänelle siitä kaiken.
Kerroin muistavani yhä huoneen, jossa se kaikki tapahtui.
Muistin myös seinillä olleet kuvat ja kokolattiamaton mustetahrat.
Muistin myös hajun.
En ollut kertonut siitä ennen kenellekään, joten en tiennyt, miten Lyle reagoisi.
Olen ihan helvetin pahoillani.
Olen tukenasi.
Tiedän, mitä käyt läpi. - Kiitos.
Olen tosissani. Tiedän ihan oikeasti.
Niin tietää myös Erik.
Meille kävi samoin.
Isämme teki sen.
Lyle siis kertoi sinulle hyväksikäytöstä neljä kuukautta ennen murhia?
Hän ei kertonut siitä yksityiskohtaisesti.
Hän kertoi silti kammottavista suihkuista. Erikillä taisi olla vielä vaikeampaa.
Vaikeinta Lylelle oli ilmeisesti se, ettei hän voinut suojella Erikiä.
Hän tunsi syyllisyyttä.
Hän tunsi olevansa vastuussa.
Minulla on kysymys.
Mikä siinä viikonlopussa oli erityistä?
Miksi uskoit, että olitte hengenvaarassa?
Erik voi kertoa enemmän illasta, jona puhuin isälle asiasta suoraan.
Erik tuli myöhään kotiin, ja olin jo nukkumassa.
Avaa ovi, Erik! Päästä minut sisään!
Jessus. Avaa ovi! Päästä minut sisään!
Kielsin sinua kertomasta kenellekään! - Tiedän. Olen pahoillani.
Kielsin sinua sanomasta sanaakaan!
Syy on sinun! Tuhosit perheemme! - Nouse pois päältäni.
Mikä sinua vaivaa?
Ei mikään. Et ymmärrä. - Ymmärrän. Luuletko, etten tiennyt?
Pidätkö minua tyhmänä? Olen aina tiennyt. - Mitä oikein tarkoitat?
Halusin vain pitää perheemme kasassa.
Tiesimme heti, että hän olisi aina isämme puolella.
Avaa ovi, Lyle!
Mikä hätänä?
Äiti ei välittänyt pettämisestä tai mistään muustakaan.
Mitä helvettiä?
Äiti tietää. - Mistä?
Aikamme on vähissä.
Miten niin? Aikoiko äitinne tappaa teidät?
Et taida ymmärtää, millainen äitini oli.
Äitini rakasti aseita ja vihasi hyyppiä.
Lisäksi hän halusi säikytellä kodittomia.
Kerran hän otti Erikin mukaansa, kun halusi ostaa aseen.
Hän oli kuulemma sanonut...
Tapan tällä vielä jonkun.
Erik luuli hänen tarkoittavan isäämme tai tämän naisystävää.
Tämän hankin seuraavaksi.
Se mahtuu käsilaukkuuni.
Uskoitko, että hänellä oli käsiase?
Oli. Siinä oli äänenvaimennin. Erik ja minä molemmat tiesimme sen.
Otimme rahat Erikin satukirjan välistä ja lähdimme ostamaan haulikot.
Tapahtuiko tuo siis perjantaina?
Tapahtui. Meidän piti lähteä lauantaina kalastusreissulle.
Kalastamaan haita perheen kesken.
Siellä tapahtui jotain pelottavaa.
Huomisen venereissua on lykätty. Lähdemmekin matkaan vasta kello 16.
Ilmoita Lylelle.
Jokin siinä oli helvetin pahasti pielessä.
Miksi he muuten vaihtaisivat aikaa?
Siksi, että ulkona olisi pimeää ja meidän voisi sanoa hukkuneen!
Kukaan ei kalasta haita iltahämärässä!
Meitä pelotti. Ajelimme päivän toivoen, että he lähtisivät ilman meitä.
Hemmetti. He ovat yhä täällä.
Tulkaa nyt. Vene lähtee. Jessus sentään.
Mitä teemme aseille? - Jätä ne vain autoosi.
Varovasti.
Kuka haluaa haijahtiin?
Mistä he oikein puhuvat?
Älä mene. Pysytään yhdessä.
Siten olemme vahvempia.
Olen pahoillani.
Olen pahoillani, ettet tuntenut voivasi puhua minulle.
Ja siitä, että...
Anteeksi, että tein sinulle niin. En tiedä, miksi minä...
Syy ei ollut sinun.
Haluavatko he kalastaa? - Ei aavistustakaan.
Helvetinmoista ajanhukkaa.
Mitä teette? Autoon siitä.
Perry hakee meidät.
Ei käy. Heti autoon. Jutellaan muutama asia selväksi.
Menkää vain edeltä. Tapaamme Perryn.
Sillä hetkellä päätimme, ettemme antaisi heille enää tilaisuutta satuttaa meitä.
Emme enää päästäisi heitä väliimme.
Aioin suojella häntä.
Haluatteko pieni- vai isohaulisia?
Pienihauliset potkaisevat vähemmän, mutta eivät pysäytä pahiksia.
Tekstitys: Milka-Maria Mauranen