Å, beklager.
- Hei. - Hei.
Jeg liker den du er.
Hva mener du?
Du er bare så...
Amerikansk.
Og du er så... ikke det.
Ja! Det er jenta mi!
Du er for ung til å gifte deg.
Jeg var gammel nok til å reise og starte et nytt liv på egen hånd.
Jeg sier det ikke igjen.
Jeg sa nei. Dere er for unge til å gifte dere. Dropp det tullet!
En dag skal jeg fortelle deg hvor mye smerte du har påført meg.
Er "Jose" spansk for "Josef"?
Ja, det er det.
Josef er et fint navn.
Du klarte ikke å se på ham engang!
- Tenk deg om! - Du skjønner ikke! Jeg elsker ham!
Det var en glede å møte deg. Kom. Vi drar.
Det går bra.
Vi trenger henne ikke. Vi trenger bare hverandre.
Jeg erklærer dere nå for rette ektefolk.
Det er som en drøm. Jeg er Kitty Menendez.
Det er en drøm.
Den amerikanske drømmen.
Jeg skal gi deg alt. Mer enn du trodde var mulig.
MONSTRE: HISTORIEN OM LYLE OG ERIK MENENDEZ
Jeg hater ungene mine.
Kan like gjerne bare si det. Du får det ut av meg før eller siden.
De er faktisk parasitter. Ikke bare ungene mine. Unger generelt.
De tar kalsium fra knoklene dine mens de vokser inni deg.
De ødelegger kroppen din mens de spiser deg levende.
Ungene mine?
Jeg vet ikke. Lyle?
Du har bare jobbet der i én måned.
Mamma! Jeg kan finne mer penger enn det i den jævla skittentøyskurven!
Skjønner du det?
Lyle skremmer meg.
Erik er bare...
Faen!
Erik er patetisk.
Men jeg bryr meg om dem på min egen måte.
Veldig.
Når de sover, føler jeg meg fortsatt knyttet til dem.
Navlestrengen holder oss fortsatt sammen.
I nattens mulm og mørke husker jeg dem som små gutter.
Da kan jeg føle kjærlighet for dem igjen.
Men for det meste
kjenner jeg dem knapt igjen.
Det er som jeg ser på livet mitt gjennom duggete glass.
Det er avstand mellom oss.
Og mannen min?
Utestengt.
Jeg får aldri nok fra Jose.
Jeg fikk Lyle og Erik,
og de tok Jose fra meg.
De guttene prøver alltid å stjele mitt livs kjærlighet.
De guttene og det kvinnfolket han knuller.
Louise, tror jeg hun heter. De har vært av og på i årevis.
Og jeg skjønner det. Det gjør jeg.
Han prøver bare å unnslippe kaoset hjemme.
Kaoset som er Lyle og Erik.
Det eneste jeg har på gang, er å pusse opp huset.
Det kommer til å bli nydelig. Jose lar meg gjøre hva jeg vil.
Og jeg har en ansiktsløftning neste uke, noe jeg merkelig nok har forhåpninger til.
Jeg håper det setter seg før høytiden.
Jeg tror Jose vil like det.
En liten finpuss før jul.
- Hva med dette? - Det er fint.
Nei, det grønne er for tradisjonelt, hva?
Jeg tok en ansiktsløftning for deg, og du sier ingenting?
Jeg sa det da jeg betalte for det, og du ser flott ut.
Du ser fresh ut. Du er vakker.
Men du må ta vare på kroppen din. Jeg vil at du skal gå ned fire kilo.
Hvor er guttene? Jeg sa de ikke fikk være sene.
Da har vi tid til å flytte på trærne.
Ett i hvert rom. Du må hjelpe til.
Det grønne er fint. Vi holder oss til det. Kom igjen.
Det er julaften. Det må være perfekt.
Ikke bare fint. Perfekt.
Faen. De er her.
Ikke slipp dem inn ennå.
Hvor har dere vært?
Hva? Vi har vært i juleselskap.
Vi skulle ta gavene i kveld. Lyle har turnering i morgen.
- Det er julaften. - Hei! Vent litt.
Det er julaften, men du har tennis i morgen.
Det er juleturneringen.
Det er derfor vi tar gavene i kveld.
Og derfor jeg ba dere være presise. Ok?
God jul!
Å, her er han.
Du ser så kjekk ut, julenissen.
Mange takk.
God jul. Denne er til deg, elskling.
Å, "elskling".
- Erik, er ikke nissen gift? - Jo.
At du kunne gjøre det mot fru Nissen.
Den er til deg, og den er til deg.
Jøss. Ei bok.
Storartet.
Kjøpte dere noe til moren deres?
Nei. Ingen sa at vi skulle ha gaver i år.
Jo, det gjorde jeg.
Jeg sa jo at det er jul. Vi gir gaver til jul.
Åpne den.
Å, så nydelig, skatt.
- Men er det alt? - Hva?
Jeg spør om det er alt som er i esken.
Herregud, en bil? En Mercedes Benz?
Julenissen!
Hva? Julenissen? Jeg må se!
Se på henne.
Det er en kabriolet!
Herregud! Jeg må vise Alicia! Jeg er straks tilbake.
Det der er kjærlighet. Det er kjærlighet. Ok, åpne deres.
Så flott at mamma får en Mercedes og vi får bøker.
Så omtenksomt av deg, pappa.
Ja. Det er ei bok.
Da hun og jeg flyttet til New York,
måtte jeg jobbe i oppvasken.
Nesten kongelig på Cuba og en tjener i USA.
Vasket spytt og skitt fra andres tallerkener.
De var de eneste som ville ansette meg.
Sjefen hadde et eksemplar av den boka.
Og jeg leste den i pausene, uten stans.
Og dette ble min bibel på hvordan man blir til noe i dette landet.
Hvorfor er det så mye som er strøket ut?
Jeg strøk ut våset, for det står mye vås i den.
Men det som står igjen... De ordene...
Alt dere må gjøre... Hør på meg.
Alt dere må gjøre, er å lære dere dem. Legge dem på hjertet.
"I dag skal jeg mestre følelsene mine."
"I dag skal jeg mestre følelsene mine.
Jeg er forberedt på å kontrollere den personligheten som våkner i meg.
Jeg skal kontrollere humøret mitt gjennom positive handlinger.
Og når jeg kontrollerer humøret, kontrollerer jeg min skjebne."
Ok, gutter?
Hallo.
- Er dette Jose Menendez? - Ja.
Dette er betjent Mills ved sheriffens kontor.
- Hei. Hva kan jeg hjelpe deg med? - Vel, guttene dine er her.
Guttene mine? Hva mener du? Sønnene mine?
Ja. Vi anholdt dem i morges.
Vi tror de er innblandet i en rekke innbrudd i området.
Pappa, vent.
- Pappa. - Sett dere i bilen.
Vi stjal ikke fra husene. Vi gjorde ikke det.
Pappa, Erik og jeg...
Vi vet at du måtte dra fra jobben. Unnskyld.
Vi ville bare si at vi setter pris på deg.
Helvete!
Helvete.
Hold deg i bilen, for helvete!
Hold deg... Hold deg unna meg, er du snill.
Pappa? Hei.
Ser du dammen her?
Jeg vil ha den her.
Vil du at jeg skal flytte karpedammen en halvmeter? Ok.
Med dette og et nytt dusjrom dobler vi budsjettet.
Hvilket dusjrom? Vi skal ikke ha noe dusjrom.
Det mannen din vil ha. Stort dusjrom med flere dusjhoder.
Som et romersk bad, sa han.
Vi skal flytte.
Jeg har funnet et hus i Beverly Hills. Vi er ute om en uke.
Hva? På grunn av muggen?
Det er sinnssvakt. Det er bare litt mugg.
Ikke muggen. Sønnene våre.
De er forbrytere. Kriminelle.
De driver en kriminell gjeng her i Calabasas.
Menendez-navnet er ødelagt.
Ødelagt i denne byen.
Vi trenger en ny start.
Jeg kan ha tilsyn med rehabiliteringen av oss som familie.
Jeg dør av skam.
Dette er drømmehjemmet mitt.
Behold det. Fortsett med oppussingen.
Vi bor i Beverly Hills til Erik drar på college,
så kommer vi tilbake hit om et par år.
Innen den tid håper jeg at skammen de har påført meg,
vil være et fjernt minne,
og jeg kan gå ned gata uten å bekymre meg for dem.
Hei, Michael. Hyggelig. Står til?
Ok? Jeg vet det, skatt.
Men begynn å pakke.
Hold denne.
Vent. Ikke der. I tv-stuen, takk.
Hallo. Jose Menendez her.
Ikke tro på det sønnene mine forteller deg.
De er løgnere. De er fabulister. De er sosiopater.
Og det må du vite. Ok?
Jeg sender dem til deg fordi retten sier jeg må.
Jeg håper du kan fikse dem.
Jeg vet ikke om noen kan det nå.
Men lykke til. Ses i morgen. Ha det.
Jeg tror innbruddene på mange måter var et rop om hjelp.
- Vi har vært gjennom mye. - Ja.
Og...
det er ikke alltid så lett hjemme. Så...
Hva er det som ikke er lett?
Ja. Hva er det som ikke er lett? Hva?
Klærne. Hva er det?
Er det vanskelig å kjøpe klær og sko for tusenvis av dollar?
- Nei, Mr. Menendez... - Hold kjeft.
Jeg betaler deg. Det vet du.
Er det vanskelig at moren deres og jeg har gitt dere alle muligheter?
Eller er det enda vanskeligere for dere å få alt dere vil ha, alt dere trenger?
Det skjønner jeg ikke.
Alt, for helvete.
Ok.
Doktor?
Herregud. Dere to er... en vits.
De er en jævla vits.
Kom igjen. Reis deg.
Du, reis deg. Vi skal til Mr. Chow.
Ok.
Kos deg med dem, doktor. De er vår stolthet og glede, de guttene.
Skal vi ta det en gang til?
Ja. Hvorfor ikke? Ja.
Medlemmene av Menudo er barn.
Hva skjer når de blir voksne, eller verre, ber om mer penger?
Når stemmen til et medlem av Menudo endrer seg,
blir han erstattet av en yngre artist.
Når et medlem av Menudo ber om mer penger, blir han erstattet av en annen artist.
Faen. Var det jeg som gjorde dem sånn?
Ungene mine. Tror du de ble sånn på grunn av meg?
Hvordan sånn?
Fullstendig ubrukelige, late idioter.
Er det min feil?
- Hvordan kan det være din feil? - Du vet hva jeg snakker om.
Da jeg kom til dette landet, var jeg 16 år gammel.
Seksten.
Familien min satte meg på et fly. Jeg hadde ingenting.
Jeg kjente én person her.
Og...
Beklager. Du har hørt historien en million ganger, ikke sant?
Faktisk ikke.
Når du elsker kona di, ungene, når du jobber fra bunnen av.
Jeg kunne ikke engelsk. Jeg ryddet bord, vasket gulv, sånne ting.
Og du møter kvinnen du elsker,
og hun gir deg to vakre barn, to sønner.
Du føler deg så takknemlig overfor henne, dette landet.
Du vil gi dem alt du er,
alt du har, alt du eier.
Men så... alt jeg får fra dem, alt jeg ser, er dette bortskjemte kravet.
Og du kjempet og du kjempet. Du kjempet for alt sammen.
Men de vil bare ha det servert
på sølvfat med sølvskjeer til de grådige munnene sine,
uten kamp, uten innsats, uten offer. Jeg skjemmes over dem.
Jeg skjemmes over meg selv, over måten jeg oppdro dem på.
De må gjøre seg fortjent.
Beklager.
Men de har fått livet servert baklengs. Det er det de har.
Du er ingen dårlig far, Jose.
Om jeg får si det, er du tøff med dem av og til, men...
Men hvilket annet valg har jeg?
Si meg det. Tror du jeg liker å være sånn?
Tror du jeg liker å brøle til dem?
Nei. Jeg gjør ikke det.
Men hvis jeg ikke kjefter, truer,
hører ikke de jævlene etter,
og de bryter seg inn i husene til folk og selger arvestykkene deres.
Hva faen er det?
Det er ikke din skyld.
Ikke det?
Jeg vet ikke. Jeg tror det.
Jeg tror det. Å ja.
Faen.
Hva gjør jeg nå, Marzi?
Med alt.
Med alt sammen?
Det fungerer bare ikke. Fungerer ikke.
Det fungerer ikke.
Hva faen skal vi gjøre med dem?
Hva gjør du?
Tar meg litt kaffe, bare.
Kjære deg, klokka er halv seks om morgenen.
Jeg elsker deg ikke, Kitty.
Jeg elsker ikke sønnene våre.
Jeg elsker ikke denne familien.
Denne familien er en fiasko.
Jeg er en fiasko. Men, elskling...
Herregud, du. Du er en fiasko.
- Du er en fyllik, en pillemisbruker. - Slutt.
Jeg har aldri elsket deg. Hva faen?
Jeg ville ha en familie. Det var alt. Det var drømmen min.
Vet du hva? Drømmen har mislyktes.
Faen.
Hvorfor gjør du dette?
Jeg skal snart sette meg på et fly til New York.
Må tjene mer penger til familien, for det er det den trenger.
Mer penger. Jeg kan ikke lyve mer.
Jeg kan ikke si at jeg elsker deg og denne familien når jeg ikke gjør det.
- Du må være full. - Jeg er ikke full.
Jeg er lei for det. Jeg mener hvert eneste ord, Kitty.
Jeg mener det.
Takk for det, Jose. Hils venninnen din, da.
Lei av å lyve? Hvorfor fortsette å lyve om det?
Står du der og sier at du aldri har elsket meg?
Skam deg. Det er en løgn!
Du elsket meg det øyeblikket du så meg, Jose Menendez.
Du elsket meg med hele ditt vesen.
Du forgudet meg.
Du elsket alt ved meg.
Ikke si at du ikke gjorde det, for det gjorde du.
Og jeg ser ikke bra ut. Jeg er et vrak.
Jeg klarer ikke guttene våre.
Lyle skremmer vettet av meg.
Jeg prøvde å ta livet av meg, vet du?
Det gikk ikke. Jeg mislyktes.
Det mislyktes jeg med.
Jeg tok en masse piller, og så våknet jeg.
Følte meg topp, forresten. Som om jeg hadde hatt en fantastisk lur!
Og nå prøver jeg bare å klare dagen uten å tenke på å ta livet av meg.
Jeg husker ikke sist. For et par år siden. Kanskje i julen.
Jeg vet ikke engang.
Fordi hver dag siden du dro meg med til fordømte Beverly Hills,
bort fra de eneste vennene jeg hadde,
og du ga meg et kredittkort for å gjøre det hele bedre...
Hver dag har jeg ønsket å være død.
Kitty...
Kom igjen. Legg deg igjen.
Du er den nye fyren. Du har ikke peiling på musikk.
Hvor var det du jobbet før RCA?
Hertz.
Så du er leiebilfyren!
Hvorfor sendte de leiebilfyren til å forhandle med meg?
Fordi latinamerikansk musikk kommer til å vokse med 400 prosent innen 1990.
Fordi jeg er cubaner og heter Menendez.
Jeg skal tilby deg 30 millioner dollar for å signere Menudo med RCA Records.
Jøye meg. Du prater piss.
Du lurte meg nesten!
Men hva er tilbudet? La oss snakke alvor.
Jeg snakker alvor. Tretti millioner dollar er tilbudet. Hva sier du?
Vet du hvem sjahen av Iran er? Jeg kan gi deg flyet hans hvis du vil.
Jeg vil ha Menudo overalt. Cola-maskiner. Matbokser. Actionfigurer.
Menudo blir den største gruppa i verden.
Tretti millioner. Hva sier du?
Vel... vi får se.
Sånn skal det låte.
Absolutt. Ja. Jeg fikk den jævla avtalen i havn.
Jeg vet det. Bare hyggelig.
Greit. Ha det.
Brukte du såpe?
Hva mener du?
- Du ba meg dusje. - Og? Brukte du såpe?
- Ja. - Ok.
Så du er forretningsmann. Du dro visst i havn en stor avtale?
Slutt. Slutt å snakke.
Jeg er ikke som de fleste klientene dine.
Jeg gjør ikke dette så ofte.
Du ville blitt overrasket.
Hva vet du om antikkens Roma?
Grekerne. Spartanerne.
De skapte en mann på andre måter enn vi gjør nå.
- Ved å knulle hverandre? - Herregud.
Hvor billig er ikke det? En som deg skjønner det ikke.
Du setter merkelapper på noe. De gjorde ikke det.
Ok. Hva gjorde de?
De knyttet bånd til hverandre.
Lærte hva smerte var.
Hva som måtte til for å holde ut ekte smerte.
De tilbrakte all tid sammen.
De elsket hverandre.
De tålte ikke å miste en medsoldat i kamp, for det var som å miste seg selv.
Og av dette skapte de den mest fantastiske kampstyrken
som verden noensinne har sett. Vet du?
Og alt dette skjedde veldig naturlig,
med soldater som lærte hverandre hva det ville si å være en ekte mann.
Ok. Hvis det er det du vil kalle det.
Nei. Sett deg. Kom an. Ikke noe av den soperdritten.
Jeg liker ikke de ordene.
Får de ordene deg til å ville...
slå meg?
Ja. Det gjør de.
Bra.
Behold tunikaen på.
Jeg vil at du skal gå ned på alle fire
og krype hit
og...
...ta av meg tunikaen med munnen.
Vent.
Ok. Sett i gang. Gjør det.
Kom igjen.
Å, faen.
Kom igjen!
Bién!
"God kveld, mor. God kveld, far."
Stemmen hans er et forsøk på medfølelse, men hatet overvelder den fullstendig.
Alle lys er slukket og kameraet glir ned trappa
idet skik høres...
Vent. "Skik?" Det skal være "skrik".
Å ja.
Mamma, du skrev "skik" og ikke "skrik".
Hva faen? Nå må vi maskinskrive hele denne siden på nytt!
Ro deg ned. Hva mener du med "vi"? Det er jeg som transkriberer og skriver.
Se, du skrev "skik". Jeg bare skrev det du skrev.
Dæven. Mamma tok deg der.
Mamma, du må korrekturlese før vi leser, for nå må vi maskinskrive det igjen!
Det er sant. Du kødder det til hele tiden.
Dere kan ikke snakke sånn til meg!
Dere rotter dere sammen når faren deres er borte.
Jeg orker ikke mer.
Dere er innbruddstyver. Dere er psykopater, begge to.
- Jeg burde forgifte oss alle. - Slapp av, mamma.
Klapp igjen!
Du er en drittsekk og ødelegger liv.
Du maskinskriver selv fra nå av!
Craig, du kan ikke bli til middag. Beklager, jeg er ingen restaurant.
- Hva er det i denne? - Hva mener du? Det er ragu.
Nei, det er...
- Erik, ikke spis det. - Det ligner kanel.
- Mamma, har du hatt noe i denne, eller? - Hva snakker du om?
Er det gift?
Jeg har lagd middag...
Gi faen! Du sa du skulle forgifte oss, og du gjorde det.
- Jeg tullet. - Erik, kom. Du er faen meg gal.
Vi drar til Hamburger Hamlet...
Kanskje jeg burde forgifte dere!
Endelig ser dere på meg med frykt og respekt!
Kanskje jeg burde forgifte dere.
Så, Hamlet? Ja.
Hallo.
Hei.
Det er over med henne. Det er gjort.
Jeg går tilbake til kona mi.
Stalkeren? Psykopaten du ikke orker å knulle lenger?
Vet du hva som skjedde?
Jeg signerte Menudo.
Takk.
Gratulerer. Høres ut som en produktiv tur.
Takk.
Hvordan går det?
Hva skjedde med guttene? Erik ringte meg.
Han kalte meg opp i United Airlines-salongen før flighten.
Han var veldig opprørt.
Hva skjedde mellom deg og guttene?
Jeg gjør positive endringer for denne familien.
Ok? Du må gjøre det samme.
Slutt å ta så mange piller. De gjør deg til epileptiker.
Raseriet mitt overvelder meg.
Ok.
Ok. Jeg skal hjelpe deg.
- Skal du? - Ja.
Ja vel. Hvordan?
Hva var det du sa i fjor om å gå til parterapeut?
Vil du fortsatt?
La oss gjøre det. Finn en god en, så går vi.
Jeg skal fikse denne familien.
Nå skal jeg ta meg av de to guttungene ovenpå.
Ja. Våkne!
Våkne, for faen!
Våkne! På med klærne!
Kom igjen. Opp med deg.
Hei.
Jeg vet hvem dere er.
- Jeg vet ikke... - Vet du ikke hvordan du sier unnskyld?
Hva er summen av tingene som ble stjålet?
- Som vi stjal. - Som vi stjal.
Hei.
Jeg stjal fra huset ditt.
Unnskyld. Jeg burde ikke ha gjort det.
Unnskyld.
Eneste måte å gjøre dette på, Erik, er at du tar skylden for alt sammen.
- Vent. Hva? - Du skal si det til terapeuten.
Du sier at det var din idé, og så sier du det til politiet.
- Du er mindreårig. Jeg er 21. - Det er urettferdig!
Du kommer til å gjøre samfunnstjeneste.
Plukke søppel i noen uker.
Hvem bryr seg? Det er lett. Slutt å syte.
Lyle har ikke ødelagt livet sitt helt. Ikke ennå.
Han har fortsatt en sjanse.
Men vi trenger et rent rulleblad for det, og en grad fra Princeton.
Ok? Og så blir det forretninger og politikk.
Og det var jo din idé, Erik.
Fader heller.
Så jeg har åpenbart ikke vært den faren dere trengte.
Det er åpenbart. Men...
det skal endre seg. Nå.
Jeg skal få dere ut av dette. Dette er siste gang.
Hei! Begge to, hører dere meg?
Dere får ikke mer.
Dere får klare dere selv.
- Har du et øyeblikk? - Ja visst.
Jeg ville vite om du har tenkt å ringe Jack tilbake.
Det gjelder Menudo-tallene. Du må gå gjennom det med ham igjen.
Liker du Miami?
Ja da.
Nok til å ville flytte dit?
Lukk døra.
Sett deg.
En 20 millioner dollar-avtale til. Det er alt jeg trenger. Og så...
drar jeg til Florida.
Jeg kjøper et kompleks.
Jeg stiller til valg i senatet. Feller Castro.
Faen. Fuera.
Jeg trenger din hjelp. Vil du bli med meg?
Du trenger ikke si noe nå. Bare tenk på det.
Som om det er musikk i lufta hvor enn du går.
Jeg trodde jeg skulle bli som Joe Kennedy,
bane vei for at ungene mine kunne gå inn i politikken.
Men... Nei.
Nei. Ikke disse ungene, nei.
Vel, uansett, så...
Vil jeg ha den amerikanske drømmen, må jeg gjøre det selv.
For meg selv.
Så tenk på det og hold det mellom oss.
Ta dette, er du snill.
Og få Jack på tråden. Jeg ringer ham nå.
- For, Marzi, vil du vite en hemmelighet? - Ja da.
Jeg vet ingenting om musikkbransjen. Men...
Her.
- Hva skal vi se på i kveld? - Lov og rett i L.A.
Ok.
Se på oss.
To tjukkaser.
Stumper røyken. Injiserer sukker.
I kveld skal vi gjøre noe gøy sammen.
Og jeg kan ikke røyke offentlig hvis jeg stiller som folkevalgt.
Kan ikke det.
- Det er en fæl vane. - Ja.
Jeg har hørt at Nancy Reagan røyker på privaten.
Har du ikke nok?
Jose Menendez.
Hallo, Mr. Menendez. Charles Deere her, dekanus ved Princeton.
- Ja. - Har du et øyeblikk?
Ja.
Marzi, bestill et fly til Newark. Jeg tar limoen til flyplassen.
Vi har strenge regler når det gjelder juks.
Jeg har bare ikke mye fleksibilitet her.
Lyle må suspenderes fra Princeton i påvente av en styregjennomgang.
Pappa, jeg jukset ikke.
- Jeg sverger på at jeg ikke jukset. - Ikke snakk til meg. Vær så snill.
Vet du hva dette er?
Dette er gravplassen jeg kjøpte til familien vår her ved Princeton.
Grover Cleveland, Aaron Burr.
- Vet du hvem de var? - Ja, de var presidenter.
Ok.
Syns du at du fortjener å bli begravet her i et slikt selskap,
hvor amerikanske menn brakte stolthet til familiene sine?
Føler du at du er Menendez-navnet verdig?
Jeg vet ikke hva du vil jeg skal si.
Nei, pappa, jeg gjør ikke det.
Hva syns du?
"Hva syns du?"
Hva er du, Lyle?
Er du et dårlig papir eller et råttent eple eller noe?
Jeg ønsket bare ting for deg. Det var problemet.
For du kom alltid til å gjøre det motsatte.
Så jeg skulle ikke ha ønsket noe for deg. Du måtte ha vist at jeg tok feil.
- Spør du meg virkelig om det? - Ja.
Hvorfor jeg er som jeg er? Erik og jeg? Er du oppriktig nysgjerrig?
Hva med de gangene du slo oss eller kalte oss verdiløse foran andre?
Hva med det?
Skal jeg si det?
Det er mishandling.
Pappa, det er mishandling.
Ja vel. Og hva med det?
- Hva med det? - Ja, hva med det?
Jeg slo deg. Andre ting. Hva med det? Er det derfor du er en taper?
Husker du den første hunden vi hadde?
Khan? Det var en forferdelig hund.
Jeg faen meg hatet den hunden.
Jeg dro til dyrebutikken for å kjøpe et halsbånd med pigger.
Men de stakk ikke ut. De stakk inn.
Så når det strammes, klyper det i nakken på hunden, ikke sant?
Og du drar i båndet og hunden føler det, ikke sant?
Det minste rykk. Hunden føler det
og vet hva du vil den skal gjøre, nemlig å stoppe.
Og når du går tur med hunden, og hunden vil løpe eller dra,
drar du i båndet, og det gjør vondt.
Men bare når den ikke adlyder.
Hvis hunden oppfører seg og gjør som eieren vil,
gjør ikke halsbåndet vondt.
Etter en stund får han et vanlig halsbånd, og det er det.
Nå, min sønn,
det er mange som mener at de halsbåndene er grusomme.
Jeg mener det er de andre halsbåndene som er grusomme,
for de skaper hunder som oppfører seg dårlig, drar
og har absolutt ingen anelse
om hvem de er og hva de skal gjøre.
Så vet du hva jeg tenker når du klager over at jeg slo deg?
Jeg tenker at jeg ikke slo deg hardt nok, Lyle.
Slik faren min slo meg.
Han slo meg så hardt at det banket i hodet i dagevis.
Jeg mener, det var jævlig vondt.
Men jeg visste hva som var forventet av meg.
Ok?
Så som en far som elsker deg, Lyle...
Beklager at jeg ikke slo deg hardt nok.
Det er min feil.
Og jeg er lei for det.
Erik, kom hit.
Kom. Sett deg.
Sett deg.
Ok, så... Her.
- Hva er det til? - Fotsoppen din.
Jeg ringte flere leger, fortalte dem om problemet.
De sa at reseptfritt ikke var sterkt nok, så jeg skaffet deg reseptbelagt.
Det er kraftige saker, men... Jeg vet ikke. Smør den på.
Hvordan?
Du gnir den inn mellom tærne.
Gni den godt inn, så den dreper soppen.
- Er det en spray? Kan jeg spraye det på? - Det er en salve.
Herregud.
Ta av deg skoene og sokkene.
Dette er grunnleggende greier. Du må da vite sånt?
Ok, jeg skal vise deg.
Her.
Jeg husker da du var baby.
Det eneste som fikk deg til å sove, var å massere føttene dine.
De var så små. Og se på dem nå.
Det svir litt.
Det skal svi. Det betyr at den virker.
Ok, så...
Jeg sier hva vi skal gjøre, for jeg stoler ikke på dømmekraften din.
Trodde du at du skulle spille tennis på college?
Du er ikke god nok. Lyle var god nok.
Du er ikke god nok. Så...
Jeg skal få deg inn på handelshøyskolen ved UCLA.
Du skal ikke bo på hybel, men hjemme, der jeg kan følge med på deg.
Vent litt. Jeg...
Hva? Du skal vente.
Lar jeg deg snakke,
kommer du til å fortelle meg at du ønsker å bli...
Hva? En mannlig modell?
Hva faen er dette, Erik? Hva faen er...
Hva faen er dette?
- Hva er det? - Modellbildene mine.
Modellbilder? Erik.
Er du... Å gud.
Et oppriktig spørsmål.
Er du homofil?
Men i...
Jeg spør, for jeg har aldri sett deg med et eneste kvinnfolk.
Hva er du... Dette er utrolig. Jeg trenger ikke å høre på dette.
Sett deg.
Se på meg.
Se på meg!
Tørk av deg den geipen.
Jeg gir deg en fremtid med meg.
Når jeg blir senator, skal du inn i politikken med meg.
Og da trenger du en kjæreste. Janice Shemanski.
- Nei. - Jeg har snakket med foreldrene hennes.
Hun er vakker. Hun ser ut som Miss America.
Du tar henne med på ballet.
Nei.
Du skal på ballet med henne. Alt jeg bryr meg om, er ballbildet,
og så kan du og vennen din, Craig, gå og suge hverandre. Ok?
Nei. Det gjør jeg ikke.
Jeg skal bli modell og skuespiller.
Og jeg skal studere teater, for jeg gjorde Shakespeare.
Jeg er god.
Jeg skal ikke bo her. Jeg skal på hybel. Det er det jeg vil.
Kom hit. Vi går ovenpå.
Vi går på rommet ditt.
Inn med deg.
- Pappa... - Faen.
- Vær så snill, unnskyld. - Ned. Hva er de jævla bildene?
Du burde ikke sagt en dritt!
Jeg fatter ikke alle pengene jeg bruker på studiene dine,
college, tennistimene.
Hva i helvete? Du vil være hva? En modell?
Faen!
Den er grei.
Ok.
Uno, dos, tres, cuatro,
cinco, seis, siete, ocho, nueve, diez.
Diez.
Pappa.
Diez.
Erik bruker ikke kondom.
- Hvordan vet du det? - Fordi jeg telte dem. Ti.
Han gjør ingen jenter gravide. Han har ikke kjæreste.
Det er det jeg sier. Han bruker ikke kondom.
Tror du han er...
Han har ingen kjæreste. Ok? Og han bruker ikke kondom.
Og hvorfor er du bekymret?
Fordi jeg ikke vil at Erik skal få aids.
Så du tror han er...
Jeg vet da faen, men...
Jeg vet hva jeg tror han gjør.
Han får ikke bringe aids til dette huset.
Han får ikke bringe det inn i dette huset.
Erik, kom hit.
Ja?
Jeg må sjekke penisen din.
Hva?
For blemmer.
Bare la meg se. Og herpessår.
Mamma, hvorfor? Hva er det du... Hva?
Du er tenåring nå, og du er ikke til å stole på.
Bare la meg se.
Mamma, jeg sa det sist. Jeg kan sjekke, og det er ikke noe.
Jeg må.
- Ok. - Ser du?
Det handler bare om hygiene.
Hva jobber du med?
Hei. Ingenting. Bare sonderingskomiteen.
Det er fortsatt tidlig, men de vil ha et slagord,
og jeg kommer ikke på noe. Jeg kan ikke...
Jeg mener, det kommer nok, men...
Hva har skjedd?
Hva?
Jeg elsker deg, Jose.
Jeg elsker deg.
Ok.
Og hva?
Det er...
Jeg bare...
Hva?
Jeg må vite hva som foregår med deg og guttene.
Hva mener du?
Har du... tilbøyeligheter?
Det er tullete å tro det, med tanke på alle affærene dine.
Det er bare det at vi ikke har sex lenger.
Nei. Det du spør om, nei.
Hvorfor sier du det?
Vel, du bare... Du virker veldig bekymret for aids.
Spesielt når det gjelder Erik.
Still spørsmålet. Spør, Kitty. Still meg spørsmålet.
- Hva er det du spør om? - Ok.
Er det noe seksuelt på gang mellom deg og guttene?
Jeg sier det ikke til noen.
Jeg må bare... Jeg trenger å vite det.
Jeg vil ikke at det skal være flere løgner mellom oss.
Nei.
Nei, det er ikke det.
Herregud, er du full?
Du må være full for å kunne spørre om noe sånt. Er du?
I kveld? Nei, jeg er ikke det.
Nei, det har jeg aldri gjort.
Nei.
Jeg mener, hva...
Kanskje det er på tide å fortelle deg hvorfor.
Hva mener du med det? Du skremmer meg.
Det er noe jeg ikke har fortalt deg.
Jeg har ikke sagt det på grunn av måten du ville reagert på,
hvordan det ville låte.
Jeg vet hvordan det er å bli misbrukt. Smerten og forvirringen.
For da jeg var liten,
jeg husker ikke hvor gammel,
men jeg gikk fortsatt med bleier, så jeg var liten.
Moren min kjærtegnet meg og penisen min til jeg fikk ereksjon,
og så begynte hun å le fordi hun syntes det var morsomt.
Jeg visste ikke hva jeg skulle tro, for det kilte,
og jeg elsket å få moren min til å le.
Men senere, da jeg var eldre, jeg var vel seks eller sju,
kranglet Marta, søsteren min, med henne
og sa: "Mamma, ikke gjør det mer. Du burde ikke. Det er ikke riktig."
Og moren min sa:
"Marta, ikke vær dum. Det er jo ingenting."
Og vet du hva?
Da jeg hørte det, tenkte jeg: "Hun har rett. Det er ingenting."
Jeg mener, det er...
Jeg vet nå at det var galt, men på den tiden,
for henne, var det kanskje ikke det.
Fordi for de menneskene, som var fra en annen tid...
...for dem var det bare noe tøysete, noe morsomt.
Noe... dumt, kanskje.
Det var noe som skjedde i livet,
noe som skjedde i familier.
Det er ikke så farlig.
Ja. Jeg vet hvorfor du er forvirret.
På grunn av... Ja, jeg forstår det.
Fordi jeg dusjer med dem etter tennis.
Jeg lekeslåss med dem, tar på dem.
Kom igjen. Det er helt normalt.
Faren min gjorde også det med meg.
Og jeg...
...har prøvd hele livet
å gjøre menn av de to guttene.
Soldater.
Har jeg gått for langt noen ganger?
Ja, jeg vet det.
Jeg har kjeftet mye. Det vet jeg.
Jeg slår dem av og til. Hva faen?
Og jeg angrer på ting. Jeg skammer meg over mye i livet mitt.
Men ikke det.
Jeg elsker deg. Vet du hvorfor jeg ikke angrer?
Fordi jeg elsker deg, og fordi vi er en familie.
Det er det som betyr noe.
Vi er en familie.
Det er et godt slagord. Faen! "Florida er familie."
Der har vi det.
La oss få oss litt søvn.
Jeg hater ungene mine.
Og det er fælt, men det er sant.
De har gjort oss til folk vi ikke vil være.
Skjøvet oss fra hverandre.
- Jeg vil ikke snakke for deg, kjære. - Nei, fortsett.
Derfor er jeg så takknemlig for å ha en mann som dette.
Han er så sterk.
Jose, du er så sterk, og jeg elsker deg så høyt.
Jeg elsker deg.
Det var mye mishandling hjemme da jeg vokste opp.
Faren min slo moren min.
Hver kveld ved kjøkkenbordet måtte vi se på.
Så slo han oss, og så dro han.
Jeg ble tiltrukket av det.
Hva mener du med det?
At kvinner gifter seg med menn som er som fedrene deres.
Ikke at Jose er sånn i det hele tatt.
Ja.
Det er måten han fører seg på. Han er veldig maskulin.
- Ja. - Ja.
Men slår Jose deg?
Å, nei. Jeg har slått guttene et par ganger.
Og jeg støtter det helhjertet, forresten.
Forekom det seksuelt misbruk da du vokste opp?
Nei.
- Jose? - Hva?
Hvorfor snakker vi om dette?
Gjorde det det?
Å, kom an. Kitty.
-Hallo? - Mami. Det er Jose.
- Hvordan går det? - Hva? Hva er klokka?
Mami...
Du...
Husker du for lenge siden?
Jeg sa jeg skulle fortelle deg hvor mye smerte du påførte meg.
Hva snakker du om?
Nei, ikke snakk til meg som om jeg er en idiot.
Du vet nøyaktig hva du gjorde. Ikke få meg til å si det.
Hva faen snakker du om?
Du vet nøyaktig hva jeg snakker om. Jeg var et barn.
Marta visste at det du gjorde var feil, og du fikk henne til å føle...
...at hun var tåpelig.
Du fikk henne til å føle seg som en idiot.
Og da jeg ble eldre, sa jeg at jeg også ville vite det,
og du behandlet meg som en idiot. Husker du det?
- Husker du det? - Jeg vet ikke hva du...
Hva mener du med at du ikke vet?
Det samme skjedde med deg! Marta sa det!
Hun fortalte meg om onkelen din. Jeg husker ikke navnet hans.
Han var alltid full.
Da du var barn, tok han på deg. Han gjorde ting mot deg.
-Søsteren din er en løgner. Hun er sjalu. - Du vet ikke hva jeg snakker om!
Ett stykk testamente til en Mr. Menendez.
Rich. Du er morsom. Kom inn. Alltid morsom.
Hva vil du gjøre? Åpner vi den?
Nei. Vi går inn hit.
Jeg vil bare gå gjennom noen hypoteser, for jeg har reflektert en del i det siste,
og det er noen endringer som må gjøres
med livet mitt og arven etter meg.
- Ok? - Ok.
Ok, flott. La oss sette i gang.
Ja, jeg fløy til Europa for å treffe Jamie.
Og ja, mamma og pappa bør betale for det.
Herlighet, dere er latterlige barn.
Nå holder det for meg. Jeg kommer ikke til flere av disse timene.
- Kitty. - Nei. Ikke tale om.
- Jeg angrer på at jeg fikk dere. - Det kan du ikke si.
Faren deres krysset et hav, jeg forlot livet som skjønnhetsdronning,
eller jeg kunne blitt filmstjerne som Kim Novak. Og så fikk jeg dere?
Erik, jeg vil gjerne tilbake til skammen over bilen din.
Kan du snakke om det?
Vel, det er en Ford Escort, så det er jævlig flaut.
Hold kjeft, for guds skyld.
Hva er det?
- Hvorfor ser du sånn på oss? - Kan jeg ikke smile til dere?
Kom igjen.
Altså, vi har hatt en flott time med dr. Oziel her.
Mange takk.
Og jeg sitter her med min vakre kone.
Og hva mer kan jeg si?
Ja, jeg øver på å smile
for vi skal avslutte denne timen om fem minutter
og dra til Sears, vi fire.
Nydelig.
Kitty, kan jeg be deg lene deg litt inn? Bare litt. Mot Lyle.
Ok. Gi meg et stort smil til.
Se på de flotte smilene. For en familie.
Og...
Der har vi det, tror jeg.
Vær så god.
MONSTRE: HISTORIEN OM LYLE OG ERIK MENENDEZ
Tekst: Sissel Drag