CARBONDALE, ILLINOIS 1962
Oj, ursäkta.
- Hej. - Hej.
- Jag gillar den du är. - Vad menar du?
Du är bara så...
Amerikansk.
Och du är så...inte det.
Ja! Så ska det se ut!
Jose, du är för ung för giftermål.
Jag var gammal nog att hoppa på ett plan med Carlos och börja om från noll.
Jag tänker inte upprepa det.
Jag sa nej. Ni är båda för unga. Sluta med de här dumheterna!
En dag ska jag våga berätta hur mycket du sårade mig.
Är "Jose" spanska för "Joseph"?
Ja, det är det.
Joseph är ett fint namn.
Du kunde knappt ens titta på honom!
- Stanna upp och tänk efter! - Mamma, jag älskar honom!
Det var trevligt att träffas. Kom, så går vi.
Det är ingen fara.
Vi behöver inte henne. Vi behöver bara varann.
Jag förklarar er nu för äkta makar.
Det är som en dröm. Jag är Kitty Menendez.
Det är en dröm.
Den amerikanska drömmen.
Jag ska ge dig allt, mer än du trodde var möjligt.
MONSTER: BERÄTTELSEN OM LYLE OCH ERIK MENENDEZ
Jag hatar mina barn.
Jag kan lika gärna säga det. Du kommer ändå att dra ur mig det till slut.
De är parasiter, rent ut sagt.
Barn i allmänhet, inte bara mina.
De tar kalcium från ens skelett när de växer i en.
De förstör ens kropp och äter en levande.
Mina barn...
Jag vet inte. Lyle...
Du kan inte sluta efter bara en månad.
Mamma! Jag kan hitta mer pengar än så i min jävla tvättkorg!
Fattar du det?
Lyle skrämmer mig.
Och Erik är bara...
Helvete!
Erik är patetisk.
Men jag bryr mig om dem på mitt eget vis. Så mycket.
När de sover...
...känner jag samhörighet med dem.
Navelsträngen binder oss samman.
I nattens mörker kan jag minnas dem som små pojkar.
Då känner jag kärlek för dem igen.
Men oftast...
...känner jag knappt igen dem.
Det är som att se sitt liv genom immigt glas.
Det finns ett avstånd där.
Och min man...
Avskuren.
Jag får aldrig nog av Jose.
Jag fick Lyle och Erik, och de tog Jose ifrån mig.
Pojkarna försöker hela tiden ta mitt livs kärlek ifrån mig.
Pojkarna och den där kvinnan han ligger med.
Louise, tror jag. De har setts av och till i åratal.
Och jag fattar det. Jag gör det.
Han vill bara undkomma kaoset hemma.
Kaoset som är Lyle och Erik.
Det enda jag lever för är att renovera huset.
Det kommer att bli fint. Jose låter mig göra vad jag vill.
Och nästa vecka ska jag göra ett ansiktslyft, vilket känns bra.
Hoppas det lägger sig till jul.
Men Jose gillar det nog.
En liten uppfräschning till jul.
- Den här, då? - Den är fin.
Nej, den gröna är för traditionell.
Ska du inte säga nåt om ansiktslyftet?
Jag sa det när jag betalade för kirurgin. Du ser bra ut.
Du ser fräsch ut. Du är vacker.
Men du måste ta hand om din kropp. Jag vill att du går ner fyra kilo.
Var är pojkarna? Jag sa åt dem att vara i tid.
Då hinner vi byta plats på granarna. En i varje rum. Du måste hjälpa mig.
Den gröna är fin. Vi kan väl behålla den.
Det är julafton. Det måste vara perfekt. Fint räcker inte.
Fan. De är här.
Släpp inte in dem än.
- Var har ni varit? Jag sa ju till er. - Vadå? Vi var på en julfest.
Vi tar julklapparna ikväll, för Lyle spelar imorgon.
- Pappa, det är julafton. - Hörru! Vänta.
Det är julafton, men du har match imorgon. Julturneringen börjar.
Därför tar vi julklapparna ikväll.
Därför skulle ni komma hem i tid. Okej?
God jul!
Här är han.
Vad stilig du är, tomten.
Tackar.
God jul. Den här är till dig, älskling.
"Älskling"...
- Är inte tomten gift? - Jo.
Hur kan du göra så mot tomtemor?
Här har du, och här har du.
Wow. En bok.
Toppen.
Har ni köpt nåt till er mamma?
- Nej. Ingen har sagt nåt om julklappar. - Jo, jag.
Jag sa att det är jul. Då ger vi varann julklappar.
Öppna dem.
Vad fint, älskling.
- Var det allt? - Va?
Var det allt som fanns i asken?
Herregud, en bil? En Mercedes?
Men tomten!
Va? Jag måste gå och titta!
Titta på henne.
Det är en cabriolet!
Herregud! Jag måste visa Alicia! Strax tillbaka.
Det där är kärlek. Öppna era.
Mamma får en Mercedes och vi får böcker. Vad omtänksamt av dig, pappa.
Ja. Det är en bok.
När vi flyttade till New York kunde jag bara få jobb som diskare.
Näst intill kunglig på Kuba, men en tjänare i USA.
Jag rengjorde tallrikar från andras smuts. Det var det enda jobbet jag fick.
Chefen hade ett ex av den där boken. Jag läste den på rasterna.
Den blev min bibel för hur man blir nån i det här landet.
Varför är så många delar överstrukna?
Jag strök över skitsnacket. Det finns gott om det.
Men orden som blev kvar...
Allt ni behöver göra... Hör på.
Allt ni behöver göra är att lära er dem. Ta dem till er.
"Idag ska jag behärska mina känslor."
"Idag ska jag behärska mina känslor.
Från och med nu ska jag kontrollera den personlighet som väcks inom mig.
Jag ska kontrollera mitt humör genom positiva handlingar.
När jag kontrollerar mitt humör styr jag över mitt öde."
Okej, pojkar?
Hallå.
- Är det Jose Menendez? - Det är jag.
Det här är inspektör Mills från LA-polisen.
Hej. Vad kan jag hjälpa dig med?
Dina pojkar är här.
- Mina pojkar? Vad menar du? Mina söner? - Ja. Vi grep dem i morse.
Vi tror att de är inblandade i en rad inbrott i området.
Pappa, vänta.
- Pappa... - Sätt er i bilen.
Vi bröt oss inte in i husen.
- Pappa, Erik och jag... - Förlåt att du fick gå från jobbet.
Vi vill bara säga att vi är tacksamma.
Helvete!
Helvete.
Sätt dig i bilen, för fan!
Håll dig borta från mig.
Pappa? Du...
Dammen är ju där nu.
Jag vill ha den där.
Vill du flytta på dammen en halvmeter? Visst.
Men det och duschrummet dubblar kostnaden.
Vilket duschrum? Vi ska inte ha nåt duschrum.
Din man bad om det. Ett stort rum med flera duschar.
Som ett romerskt bad, sa han.
Vi ska flytta.
Jag hittade ett hus i Beverly Hills. Vi drar om en vecka.
Va? På grund av möglet? Det är ju vansinne.
Nej, på grund av våra söner.
De är brottslingar. Kriminella. De leder ett gäng här i Calabasas.
Namnet Menendez är förstört i den här stan.
Vi måste börja om på en ny plats,
så att jag kan se till att familjen rehabiliteras.
Jag är förkrossad.
Det här är mitt drömhem.
Behåll det. Fortsätt renovera.
Vi bor i Beverly Hills tills Erik börjar på college.
Om några år flyttar vi tillbaka.
Då kanske vanäran pojkarna dragit över mitt namn är ett avlägset minne,
så att jag kan gå omkring här utan att oroa mig.
Hej, Michael. Kul att se dig.
Okej? Jag vet, älskling.
Men börja packa.
Ta den här.
Vänta. Inte där. I vardagsrummet, tack.
Hallå.
Hej. Det är Jose Menendez.
Du kan inte lita på det mina söner säger. De är mytomaner och sociopater.
Det är viktigt att du vet det. Okej?
Jag ska ta dit dem, för rätten bestämde det.
Jag hoppas att du kan fixa dem. Jag vet inte ens om det går längre.
Men lycka till. Vi ses imorgon.
Jag tror att inbrotten var ett rop på hjälp.
- Vi har varit med om mycket. - Ja.
Och...
- Det är inte alltid så enkelt hemma. - Vad är det som inte är enkelt?
Ja. Vad är det som inte är enkelt?
Kläderna? Eller vadå?
Är det jobbigt att köpa kläder och skor för tusentals dollar?
- Mr Menendez... - Håll käften.
Jag betalar för det här.
Är det jobbigt att er mamma och jag har gett er alla jävla chanser?
Eller är det jobbigt att ni har allt ni vill ha och allt ni behöver?
Jag fattar inte den här jävla grejen.
Okej. Doktorn?
Herregud. Ni är ett skämt.
De är ett jävla skämt.
Kom igen. Upp på fötter.
Upp med dig. Vi ska äta på Mr Chow.
Okej.
Ha det så kul, doktorn. Vi är så stolta över dem.
Vill du gå igenom det igen?
Ja. Varför inte?
Medlemmarna i Menudo är barn.
Vad händer när de blir stora eller kräver bättre betalt?
När en bandmedlems röst förändras ersätts han med en yngre förmåga.
När en bandmedlem kräver bättre betalt ersätts han med en annan förmåga.
Fan... Var det jag som gjorde det mot dem?
Mina barn. Var det jag som gjorde dem såna?
Hurdana då?
Till värdelösa, lata klantarslen.
Är det mitt fel?
- Hur kan det vara ditt fel? - Du vet vad jag menar.
När jag kom till det här landet var jag 16 år.
Familjen satte mig på ett plan. Jag hade ingenting.
Jag kände en enda person här.
Jag menar...
Ursäkta.
Du har hört det här förut, va?
Nej, faktiskt inte.
Man älskar sin fru och sina barn, och jobbar sig upp.
Jag kunde ingen engelska. Jag plockade disk och städade.
Man träffar kvinnan man älskar
och hon ger en två vackra söner.
Man känner sig tacksam mot henne och det här landet.
Man vill ge dem allt man är och allt man har.
Men allt jag får av dem... Allt jag ser är självupptagenhet.
När man själv har kämpat och kämpat för att få allt.
De vill bli serverade på silverfat, bli matade med silverskedar
utan nån kamp eller ansträngning. Jag skäms för dem.
Jag skäms för mig själv och hur jag uppfostrat dem.
De måste förtjäna det. Jag är ledsen.
De har fått allt i fel ordning. Så är det.
Du är ingen dålig pappa, Jose.
Visst är du hård mot dem ibland, men...
Vad har jag för val i det här läget?
Berätta. Tror du att jag vill vara sån? Att jag gillar att skrika åt dem?
Det gör jag inte.
Men om jag inte skriker och hotar, så lyssnar fanskapen inte.
De bryter sig in hos folk och säljer deras släktklenoder.
Vad fan är det för nåt?
- Det var inte ditt fel. - Inte?
Jag tror att det var det.
Jag tror det.
Fan.
Vad gör jag nu, Marzi?
Med allt.
Med alltihop? Det här funkar inte.
Det funkar inte.
Vad fan ska vi göra med dem?
Vad gör du?
Jag tar bara en kopp kaffe.
Älskling, klockan är halv sex på morgonen.
Jag älskar dig inte, Kitty.
Jag älskar inte våra söner.
Jag älskar inte familjen.
Den är ett jävla misslyckande.
Jag är ett misslyckande. Men älskling...
Du är verkligen ett misslyckande.
- Du super och knaprar piller. - Sluta.
Jag var aldrig kär i dig. Vad fan?
Jag ville ha en familj. Det var min dröm.
Men vet du vad? Drömmen föll platt. Helvete.
Varför gör du så här?
Jag ska snart hoppa på flyget till New York.
Jag ska tjäna ihop mer pengar, för det är det familjen behöver. Pengar.
Jag orkar inte ljuga och säga att jag älskar dig längre.
Eller ljuga och säga att jag älskar familjen.
- Du måste vara full när du säger så. - Nej.
Förlåt, men jag menar vartenda ord.
Jag menar det.
Tack för det, Jose.
Hälsa flickvännen.
Varför fortsätta ljuga om du nu är trött på det?
Står du där och säger att du aldrig älskat mig?
Skäms på dig. Det är lögn!
Du älskade mig så snart du fick syn på mig.
Du älskade mig med hela ditt jag. Du avgudade mig.
Du älskade allt med mig.
Stå inte där och påstå nåt annat, för det gjorde du.
Och jag ser inte bra ut. Jag är ett vrak.
Jag klarar inte av pojkarna.
Lyle skrämmer skiten ur mig.
Jag försökte ta livet av mig.
Men jag misslyckades.
Det misslyckades jag med.
Jag svalde en massa piller, men vaknade och mådde toppen.
Som efter en fantastisk tupplur!
Och nu försöker jag ta mig igenom dagarna utan att tänka på att ta livet av mig.
Jag minns inte när jag gjorde det sist. För några år sen. Jag vet inte.
För varje dag sen du släpade mig till jävla Beverly Hills,
bort från alla vänner jag nånsin haft,
med ett kreditkort som plåster på såren...
Varje dag har jag velat vara död.
Kitty...
Seså. Gå och lägg dig igen.
Du är den nya. Du vet ingenting om musik.
Var jobbade du innan RCA?
- Hertz. - Hertz...
Då är du hyrbilskillen!
Varför sätter de en hyrbilskille på att förhandla med mig?
För att latinamerikansk musik ser ut att växa med 400 % till 1990.
Jag är från Kuba och heter Jose Menendez.
Jag erbjuder dig 30 miljoner dollar för att få Menudo till RCA Records.
Vad du snackar skit.
Jag gick nästan på det!
Men vad erbjuder ni? På riktigt.
Jag menar det. Trettio miljoner dollar. Vad säger du?
Känner du till shahen av Iran? Du får hans jetplan om du vill.
Jag vill se Menudo överallt. Läskautomater. Lunchlådor. Actionfigurer.
De ska bli störst i världen.
Trettio miljoner. Vad säger du?
Tja, vi får se.
Just det.
Absolut. Ja. Jag rodde hem det.
Jag vet. Ingen orsak.
Visst. Hej då.
Använde du tvål?
Vad menar du?
- Du sa åt mig att duscha. - Ja. Och använde du tvål?
- Ja. - Okej.
Är du affärsman? Det lät som om du hade avslutat nåt stort.
Sluta prata.
Jag är inte som dina andra kunder.
Jag gör inte det här ofta.
Du skulle bara veta.
Vad vet du om antikens Rom?
Grekerna. Spartanerna.
De skapade mannen på andra sätt än vi.
- Genom att knulla? - Herregud.
Vad lumpet.
En sån som du fattar inte.
Du sätter en etikett på nåt. Det var inte det de gjorde.
- Vad gjorde de, då? - De knöt band med varann.
Lärde sig vad smärta var.
Vad det krävdes för att stå ut med riktig smärta.
De följdes åt hela livet och delade på allt. De älskade varann.
De stod inte ut med att förlora soldater i strid
för det var att förlora en del av sig själv.
Och ur det byggde de upp en otrolig stridsstyrka
som världen aldrig sett maken av igen.
Och allt växte fram naturligt.
Soldaterna lärde varann hur man är en riktig man.
Okej. Om det är det man vill kalla det.
Nej. Sätt dig. Lägg ner den där fjollskiten.
Jag gillar inte såna ord.
Får såna ord dig att vilja...
...slå mig?
Ja. Det gör de.
Bra.
Behåll tunikan på.
Jag vill att du går ner på alla fyra
och kryper hit...
...och...
...tar av mig min tunika med munnen.
Vänta.
Okej. Nu kör vi.
Kom igen.
Jävlar.
Kom igen!
Ja!
"God kväll, mor. God kväll, far."
"Hans röst försöker visa medkänsla, men hatet tar över.
Det blir mörkt och kameran glider nedför trappan
och vi hör skik"...
- Vänta. "Skik"? Det ska stå "skrik". - Ja.
Mamma, du har skrivit "skik" istället för "skrik".
Vad fan? Nu måste vi skriva om hela jävla sidan!
Lugna dig. Vadå, "vi måste skriva om"?
Det är ju jag som sköter allt sånt.
- Titta, du har själv skrivit "skik" här. - Jäklar, där fick du så du teg.
Du måste korrekturläsa det innan vi läser det,
för nu måste det skrivas om!
Det är sant, mamma. Du klantar dig hela tiden.
Ni kan inte säga så till mig!
Ni gaddar alltid ihop er när er pappa är bortrest.
Jag orkar inte mer.
Ni är inbrottstjuvar. Ni är båda psykopater.
- Jag borde förgifta oss alla. - Lugna dig.
Håll käften!
Du är ett as som förstör folks liv. Och du kan renskriva ditt eget manus!
Och Craig, du stannar inte på middag. Det är ingen restaurang.
- Vad är det här? - Vadå? Det är sås.
Nej, det är ju...
- Ät det inte. - Det liknar kanel.
- Har du lagt nåt i det här eller... - Vad pratar du om?
Ska du förgifta oss?
Jag har fixat middag...
Fan heller! Du sa att du tänkte förgifta oss.
- Det var ett skämt. - Kom, Erik. Du är galen.
Vi tar en hamburgare.
Jag kanske borde förgifta er!
Äntligen ser ni på mig med rädsla och respekt!
Jag kanske borde förgifta er.
Hamburgare, då?
Hallå?
Hej.
Det är över med henne. Det är slut.
- Jag går tillbaka till min fru. - Stalkaren?
Psykfallet du inte vill ligga med längre?
Vet du vad som hände?
Jag håvade in Menudo.
Tack.
- Grattis. Det låter som en produktiv resa. - Tack.
Hur mår du? Vad hände med pojkarna? Erik ringde.
Han hade sökt mig i loungen på flygplatsen.
Han var väldigt upprörd.
Vad hände mellan dig och pojkarna?
Jag gör positiva förändringar för familjens skull.
Jag vill att du också gör det.
Ta inte så många piller. De gör dig epileptisk.
- Min ilska gör mig överväldigad. - Okej.
Jag ska hjälpa dig.
- Ska du? - Ja.
Hur då?
Du pratade ju om en parterapeut förra året.
Vill du det fortfarande?
Då gör vi det. Hitta nån bra, så går vi dit.
Jag ska fixa den här familjen.
Nu ska jag ta itu med de två ungarna där uppe.
Ja.
Vakna!
Vakna för fan!
Vakna! Klä på dig!
Kom igen. Vakna.
Hej.
Jag vet vilka ni är.
- Jag... - Vet du inte ens hur man ber om ursäkt?
Hur mycket var sakerna som blev stulna värda?
-"Sakerna vi stal." - Sakerna vi stal.
Hej.
Jag bröt mig in hos dig.
Förlåt. Det var fel av mig.
Jag är hemskt ledsen.
Det enda sättet att lösa det här är att du tar på dig skulden, Erik.
- Va? - Säg det till den där terapeuten.
Säg att inbrotten var din idé. Sen säger du det till polisen.
Du är minderårig. Jag är 21. Det är värre.
- Vad orättvist! - Du får göra samhällstjänst.
Du får plocka skräp vid motorvägen ett par veckor. Än sen? Sluta gnälla.
Lyle har inte förstört hela sitt liv än. Han har fortfarande en chans.
Men då måste han vara ostraffad och ha en examen från Princeton.
Sen blir det affärer och politik.
- Och det var ju din idé. - Vad fan...
Jag har uppenbarligen inte varit den far ni behövde.
Det är uppenbart. Men...
...det ska förändras. Här och nu.
Jag ska hjälpa er ur knipan, men det är sista gången.
Hallå! Hör ni vad jag säger?
Inga fler allmosor.
Ni får klara er själva.
- Har du tid över? - Visst.
Jag undrar bara om du tänker ringa upp Jack.
Han vill gå igenom kvartalssiffrorna för Menudo.
- Gillar du Miami? - Visst.
Tillräckligt för att flytta dit? Stäng dörren.
Sätt dig.
En 20-miljonersavtal till. Det är det enda som behövs. Sen...
Pang. Jag drar till Florida.
Jag köper en gård.
Jag kandiderar till senaten. Kuvar Fidel Castro. Som fan. Fuera.
Jag skulle behöva din hjälp. Vill du följa med?
Du behöver inte svara nu. Fundera på det.
Det är musik i luften var du än är.
Jag trodde att jag skulle bli som Joe Kennedy
och bana väg inom politiken för mina barn.
Men... nej.
Nej. Inte de här barnen.
Men hur som helst...
Jag får jaga den amerikanska drömmen själv.
För egen del.
Så tänk på saken och håll det mellan oss.
Ta bort de här, är du snäll.
Och ring upp Jack. Jag tar det direkt.
- För Marzi, vill du höra en hemlighet? - Visst.
Jag vet ingenting om musikbranschen. Men sch!
Här.
- Vad ska vi se ikväll? - Lagens änglar.
Okej.
Se på oss.
Ett par tjockisar. Vi slutar röka och vräker i oss socker.
Ikväll gör vi nåt kul tillsammans.
Och jag kan inte röka offentligt om jag vill bli förtroendevald.
Det går inte.
- Det är en ful vana. - Ja.
Nancy Reagan röker tydligen i hemlighet.
Räckte det inte?
Jose Menendez.
Hej, mr Menendez. Det här är Charles Deere från Princeton.
- Ja? - Har du tid att prata?
Ja.
Marzi, boka ett flyg till Newark. Jag åker till flygplatsen.
Vi har stränga regler när det gäller fusk.
Jag har inte så stort svängrum.
Lyle kommer att stängas av från Princeton, i väntan på en prövning.
Pappa, jag fuskade inte. Jag svär.
Prata inte med mig, är du snäll.
Vet du vad det här är?
Det är gravplatserna jag köpte till oss nära Princeton.
Grover Cleveland, Aaron Burr.
- Vet du vilka de var? - Ja, de var presidenter.
Okej.
Tycker du att du förtjänar en plats i sånt sällskap?
Bland amerikaner som gjort sina familjer stolta?
- Känner du dig värdig namnet Menendez? - Vad vill du att jag ska säga?
Nej, pappa. Det gör jag inte.
Duger det?
"Duger det"...
Vad är du för nåt, Lyle? Är du nåt slags rötägg?
Problemet var att jag ville att du skulle bli nåt.
Och du går så klart i motsatt riktning.
Jag borde inte ha förväntat mig ett skit, för då hade du behövt bevisa dig.
- Frågar du mig det på riktigt? - Ja.
Varför jag är som jag är? Och Erik? Undrar du verkligen det?
De gångerna du slog oss, då? När du kallade oss värdelösa inför andra?
- Vad är det med dem? - Ska jag säga det?
Det är misshandel, pappa.
Okej. Än sen?
- Än sen? - Ja, än sen?
Jag slog dig. Vad fan är det med det? Är det därför du är en nolla?
Minns du den första hunden vi hade?
Khan? Vilken jävla skithund. Jag hatade honom.
Jag åkte till djuraffären och köpte ett halsband med nitar.
Men de var riktade inåt, inte utåt.
Så när halsbandet drogs åt trycktes de in i hundens hals.
När man drog i kopplet kände hunden det.
Den kände minsta ryck och fattade att man ville att den skulle sluta dra.
Om hunden ville springa eller dra, gjorde det ont om man drog i kopplet.
Men bara när den inte lydde.
Om hunden sköter sig och gör som ägaren vill...
Då gör halsbandet inte ont.
Efter ett tag kan man byta till ett vanligt halsband igen.
Min son,
det är många som anser att halsbanden är grymma.
Jag tycker att de andra halsbanden är grymma,
för de skapar hundar som missköter sig, drar
och är helt jävla vilsna i fråga om vilka de är och vad de ska göra.
Vet du vad jag tänker när du klagar på att jag slog dig?
Jag tänker att jag inte slog hårt nog.
Så som min pappa slog mig.
Han slog mig så hårt att huvudet bultade i flera dagar.
Det gjorde så jävla ont.
Men jag visste precis vad som förväntades.
Okej?
Så från en pappa som älskar dig...
Lyle, förlåt att jag inte slog dig hårt nog.
Det är mitt fel.
Förlåt.
Erik, kom hit.
Kom. Sätt dig.
Sätt dig.
Okej. Här.
- Vad är det till? - Fotsvamp.
Jag har pratat med flera läkare om dina problem.
De sa att det inte räcker med receptfritt, så jag fixade ett recept.
Det är en stark medicin, men... Jag vet inte. Använd den.
- Hur då? - Gnid in den mellan tårna.
Ordentligt, så att svampen dör.
- Finns det ingen sprej jag kan använda? - Det är en kräm. Herregud...
Ta av dig skorna och strumporna.
Det är inte svårt. Hur kan du inte kunna det här?
Jag ska visa dig.
Här.
Jag minns när du var bebis.
Det enda sättet att få dig att somna var att massera dina fötter.
De var så små. Och titta på det här.
- Det svider lite. - Det ska det göra. Då funkar det.
Okej...
Jag ska berätta vad vi ska göra, för jag litar inte på ditt omdöme.
Trodde du skulle du spela tennis på college?
Du är inte bra nog. Lyle var det.
Du är inte det, så...
Jag fixar in dig på en handelsutbildning vid UCLA.
Du ska inte bo i studentrum, utan hemma, så att jag kan ha koll.
Vänta lite. Jag...
Vad? Vänta lite själv.
För om jag låter dig prata, så berättar du att du vill bli...
Vad? En manlig modell?
Vad fan är det här, Erik? Jag menar, vad fan...
Vad fan är det här?
- Va? - Mina modellbilder.
Modellbilder? Erik.
Är du... Herregud.
En uppriktig fråga.
- Är du homosexuell? - Herregud...
Jag frågar bara för att jag aldrig sett dig med en brud.
Vad... Det här är inte klokt. Jag tänker inte lyssna på det här.
Sätt dig.
Se på mig.
Sudda bort den där minen.
Jag ger dig en framtid med mig.
När jag blir senator kan du jobba för mig.
Men då behöver du en flickvän. Janice Shemanski.
- Nej, pappa. - Jag har talat med hennes föräldrar.
Hon är snygg. Hon ser ut som Miss America.
- Hon gillar dig. Ni ska gå på balen. - Nej.
Ni ska gå på balen, för jag vill ha ett balfoto.
Sen kan du och din vän Craig suga varandras kukar hur mycket ni vill.
Nej. Jag gör det inte.
Jag ska bli modell och skådis.
Jag ska ha teater som huvudämne. Jag har spelat i Shakespearepjäser.
Jag är bra på det.
Och jag tänker inte bo här, utan i ett studentrum.
Kom. Vi går upp.
Vi går till ditt rum.
In med dig.
- Pappa... Snälla. Förlåt. - Helvete. Ner med dig.
Vad är det för jävla bilder?
Du ska inte käfta emot!
Fattar du hur mycket pengar jag har lagt på dina studier
och på dina tennislektioner?
Vad fan? Och nu ska du bli modell?
Helvete!
Okej. Klart.
Okej.
Uno, dos, tres, cuatro,
cinco, seis, siete, ocho, nueve, diez.
- Diez. - Pappa.
Diez...
Erik använder inga kondomer.
- Hur vet du det? - Jag räknade dem. Tio.
Han lär inte göra nån med barn. Han har ingen tjej.
Precis, men han använder inga kondomer.
Tror du att han...
Han har ingen flickvän. Och han använder inga kondomer.
Varför är du orolig?
Jag vill inte att Erik ska få aids.
- Du tror alltså att han är... - Inte fan vet jag, men...
Jag vet vad jag tror.
Han får inte dra in aids i huset.
Han får inte dra in det i huset.
Aldrig.
Erik, kom hit.
Ja?
- Jag måste kolla din penis. - Va?
Efter blåsor.
- Låt mig titta bara. Och herpessår. - Men varför? Vad ska du... Va?
Du är tonåring nu och uppenbart opålitlig. Låt mig titta nu.
Mamma, som jag sa sist: Jag kan titta själv. Det finns inga.
Jag måste se det.
- Okej. - Där ser du.
Det handlar bara om hygien.
Vad jobbar du med?
Hej. Inget. Valberedningskommittén.
Det är tidigt än, men de vill ha en slogan.
Jag kommer inte på nån.
Eller jag kanske kommer på nåt, men...
Har nåt hänt?
Vad är det?
Jag älskar dig.
Okej.
Och vadå?
Det...
- Jag... - Vad?
Vad är det mellan dig och pojkarna?
Vad menar du?
Har du... böjelser?
Det känns dumt att tänka så med tanke på dina affärer,
men vi har inte sex längre.
Nej. Som svar på det du undrar.
Varför säger du så?
Du verkar vara väldigt bekymrad över aids,
särskilt vad gäller Erik.
Ställ frågan, Kitty. Gör det bara.
- Vad är det du undrar? - Okej.
Är det nåt sexuellt mellan dig och pojkarna?
Jag ska inte säga nåt till nån.
Jag vill bara veta.
Det ska inte finnas några fler lögner mellan oss.
Nej.
Nej, det är det inte.
Herregud, är du full?
Det måste du vara om du ställer en sån fråga.
Nu? Nej, det är jag inte.
Nej, det har jag aldrig gjort.
Nej. Jag menar, vad...
Jag vet inte. Jag kanske borde tala om varför.
Vad menar du? Du skrämmer mig.
Det är nåt jag inte har berättat.
Jag har inte berättat det av oro för vad du ska tycka
och hur det skulle låta.
Jag vet hur det är att utsättas för övergrepp. Smärtan och förvirringen.
För när jag var liten...
Jag minns inte hur gammal jag var, men jag hade fortfarande blöjor.
Mamma brukade smeka min penis tills jag fick erektion.
Sen skrattade hon, för hon tyckte att det var lustigt.
Jag visste inte vad jag skulle tycka, för det kittlades
och jag älskade att få mamma att skratta.
Men när jag blev äldre, kanske sex eller sju,
grälade min syster Marta på henne
och sa: "Mamma, du måste sluta. Det är inte rätt."
Och mamma sa:
"Fåna dig inte. Det är harmlöst."
Och vet du vad?
När jag hörde det tänkte jag: "Hon har rätt."
Jag menar, det...
Nu vet jag att det var fel, men då...
...för henne...
Kanske inte.
För folk på den tiden...
...var det bara nåt fånigt eller lustigt.
Nåt dumt, kanske.
Det var nåt som hände i verkligheten, i en riktig familj.
Det var inte så märkvärdigt.
Okej. Jag vet varför du undrar. För att... Ja, jag förstår.
För ibland duschar jag med dem efter tennisen.
Jag brottas med dem och rör vid dem.
Men det är helt normalt. Så gjorde min pappa med mig.
Och jag...
...har alltid försökt...
...att göra män av våra pojkar.
Soldater.
Har jag gått för långt ibland? Ja, jag vet det.
Jag har höjt rösten. Jag vet det. Jag har slagit dem ibland. Vad fan?
Visst ångrar jag en del och skäms för en massa saker i mitt liv,
men inte det.
Min älskade, vet du varför jag inte ångrar mig?
För att jag älskar dig och för att vi är en familj.
Det är det viktiga.
Vi är en familj.
Det är faktiskt en bra slogan. Jävlar! "Florida är en familj."
Så där.
Nu går vi upp och sover.
Jag hatar mina barn.
Det är hemskt, men sant.
De har gjort oss till nåt vi inte vill vara. Kommit mellan oss.
- Jag vill inte tala för dig. - Nej, fortsätt du.
Jag är så tacksam för att jag har en sån här man.
Han är stark.
- Jose, du är så stark. Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Jag växte upp i ett våldsamt hem.
Pappa slog mamma.
Vi var tvungna att se på vid köksbordet varje kväll.
Sen slog han oss och gick.
Jag drogs nog till det.
Vad menar du?
Att kvinnor gifter sig med män som liknar deras fäder.
- Jag menar, Jose är inte alls sån. - Ja.
Det är sättet han för sig. Han är väldigt maskulin.
- Ja. - Ja.
Men slår Jose dig?
Nej, nej. Jag slog pojkarna enstaka gånger.
Och jag stöder det helhjärtat.
Förekom det sexuella övergrepp under din uppväxt?
Nej.
- Jose? - Vad?
Varför pratar vi om det här?
Gjorde det det?
Lägg av. Kitty.
-Hallå? - Hej, mamma. Det är Jose.
- Hur mår du? - Va? Vad är klockan?
Mami, du...
Du minns. För länge sen.
Jag sa ju att jag skulle berätta hur djupt du hade sårat mig.
Vad pratar du om?
Nej, behandla mig inte som en idiot. Du vet vad du gjorde.
Tvinga mig inte att säga det.
Vad fan pratar du om?
Du vet vad jag pratar om. Jag var ett barn.
Marta visste att det du gjorde var fel, och du fick henne att...
...känna sig dum.
Du fick henne att känna sig som en idiot.
Och när jag blev äldre och sa jag att jag ville veta,
behandlade du mig också som en idiot.
- Minns du det? - Vad pratar du om?
Vad fan ska det betyda?
Samma sak hände dig! Marta berättade!
Hon berättade om din farbror, vad fan han nu hette!
Han var alltid full!
Han rörde vid dig när du var liten. Han gjorde saker med dig.
-Din syster ljuger. Hon är svartsjuk. - Visst, du vet inte vad jag pratar om!
Mr Menendez sista vilja. Nu kör vi.
Du är rolig du, Rich. Kom in.
- Vad vill du göra? Öppna skåpet? - Nej. Vi går in här.
Jag vill prata igenom allt, för jag har reflekterat över situationen
och vill göra en del förändringar vad gäller mitt liv och mitt arv.
- Okej? - Okej.
Bra. Då kör vi igång.
Ja, jag flög till Europa för att träffa Jamie.
Jag tycker att mamma och pappa ska stå för det.
Herregud, ni är inte kloka.
Nu räcker det för min del. Jag tänker inte komma hit fler gånger.
- Kitty. - Nej. Glöm det.
- Jag ångrar att jag fick er. - Så kan du inte säga.
Er pappa korsade ett hav, och jag lämnade ett liv som skönhetsdrottning.
Jag kunde ha blivit filmstjärna som Kim Novak. Istället fick jag er.
Erik, jag vill gå tillbaka till att du skäms för din bil.
Kan du berätta om det?
Alltså, det är en Ford Escort. Så jävla pinsamt.
Håll käften, för guds skull.
Vad är det?
- Varför tittar du på oss så där? - Får jag inte le mot er?
Kom igen.
Vi har haft ett bra samtal med dr Oziel.
Tack så mycket.
Och jag sitter här med min vackra fru.
Vad mer ska jag säga?
Ja, jag övar på mitt leende för sessionen är slut om fem minuter
och vi ska åka till Sears, alla fyra.
Underbart.
Kitty, kan du flytta dig lite närmare Lyle?
Okej. Och så ett stort leende.
Oj, kolla in de där tänderna. En sån fin familj.
Och...
Där har vi den, tror jag.
Här.
MONSTER: BERÄTTELSEN OM LYLE OCH ERIK MENENDEZ
Undertexter: Love Waurio