Juryen er nået frem til en kendelse.
Den tiltalte bedes rejse sig.
I den foreliggende sag, Californien mod John Thomas Sweeney,
hvad angår anklagepunktet om uagtsomt manddrab,
finder vi, juryen, den tiltalte ikke skyldig.
Hvad angår anklagepunktet om vold med døden til følge,
finder vi, juryen, den tiltalte skyldig.
Mine damer og herrer i juryen,
på vegne af mig selv, advokaterne, og de to familier her
takker jeg for jeres tjeneste.
Ikke på vegne af vores familie, dommer Katz!
Tak dem ikke på vegne af vores familie!
Mr. Dunne, du får god tid til at tale under strafudmålingen.
Så er det for sent!
Den mand dræbte vores datter ved at kvæle hende.
Han burde være spærret inde resten af sit liv.
Mr. Dunne.
Og De tilbageholdt vigtige beviser fra juryen
om denne mands historie med vold mod kvinder.
Han tævede min datter i månedsvis, og så dræbte han hende.
Han rev totter af hendes hår ud.
Mr. Dunne!
Han tog kvælertag på hende i fem minutter!
Du kvalte min datter. Dit forpulede svin!
- Mr. Dunne. Retsbetjent. - Må du rådne op i helvede.
Og dig, hvordan kan du sove om natten, når du forsvarer dette monster?
MONSTRE: HISTORIEN OM LYLE OG ERIK MENENDEZ
Hej, Krokodille.
Hej.
Hvordan har du det?
Jeg er okay.
Jeg kommer ud herfra. Det lover jeg.
Retssagsforberedelserne er begyndt, og Jill, min advokat, hun er...
Det er bare så svært.
Hør, mine forældre...
...tror slet ikke på dig, Lyle.
De vil have, at vi slår op.
Jamie...
Glem det. De ved ikke, hvad vi har sammen.
Hey. Du ved, at jeg elsker dig.
Ikke sandt?
Jeg vil lægge det bag mig,
så jeg kan give dig alt, hvad du fortjener.
Og jeg har brug for din hjælp.
Okay?
Du skal se For tæt på.
Hvad? Er det en film eller noget?
Ja, med Sean Penn og Christopher Walken.
Den er skidegod.
Du bør helt sikkert se den.
Okay. Hvorfor det?
Du skal gøre noget for mig.
Hvad?
Du skal sige, at min far voldtog dig.
Hvad?
Nej!
- Hvorfor ikke? - Det gjorde han ikke.
Det ved folk ikke.
Det er lige meget. Jeg vil ikke lyve om den slags.
Er du sød at sige, at han lagde an på dig?
For fanden! Jeg betaler dig.
Hvad skal jeg sige?
Du skal huske, da du fandt mig låst inde i skabet.
- Det kan jeg ikke huske. - Jo.
Hun fik mig til at rulle mig i hundelort og gav mig Tupperware til at tisse i.
- Er du sikker på, det var mig? - Ja. Kan du ikke huske det?
At jeg gav dig en pistol?
- Nej. Bare at jeg bad dig om en. - Var det, fordi du var bange for din far?
Ja, for han truede os, og vi var bange for at dø,
så vi spurgte dig.
- Nej. - Okay, men du sagde nej.
Jeg siger nej nu. Det gør jeg ikke.
Hvorfor ikke? Det skete. Det var helt sikkert noget, der skete.
Du kan godt huske det, for det skete, ellers kan du bare sige, at du husker det,
for det gør du. For det gør du, Brian!
Kom nu, Brian! Hvad fanden?
Brian, du kan godt huske det! Du kan sgu godt huske det!
Beklager.
Lad mig forstå det ret. Din far slog jeres hund ihjel.
Ja. Den dræbte vores fritte, så han skar hovedet af den.
Og jeg fandt den i fryseren.
Hvis jeg svarede forkert, bankede han mit hoved mod bordet.
Han rappede og sagde, jeg gik som en and.
Han hånede min stammen.
Hvad ville den bedste måde at kontakte...
Hvad?
Min mor slog os. Det skræmte os.
Hun jagtede os med en kniv.
Gid, I aldrig var blevet født!
Ved du hvad? Lad os holde for i dag.
Jeg tror på, at historierne er sande.
Men jeg tror ikke på dem på den måde, som han fortæller dem, du ved.
Da jeg første gang satte mig ned med ham, tog det lidt tid,
men han var som en bange lille dreng, som jeg følte stor sympati for.
Men når han sidder i vidneskranken, taler han om en anden.
Han virker bare som...
...en psykopat.
Jeg ville sige en dårlig skuespiller, men ja.
Tror du, at han står bag det hele?
Lyle opfinder hele historien
og overbeviser Erik om at gå med på den?
Hvad nu, hvis det er omvendt?
Jeg siger ikke, at jeg går den vej.
Jeg taler bare højt.
"Jeg så dig i fjernsynet forleden og måtte skrive.
Jeg ved, at du er uskyldig, for jeg er synsk."
"Lad mig præsentere mig selv. Jeg hedder Candy, er fraskilt mor til to,
og jeg har kæmpet med min vægt hele..."
"Hej, Lyle, jeg skriver bare for at sige, at jeg tror på dig.
Du kan ikke have gjort det, de siger,
men hvis du gjorde det, har du haft en god grund.
Jeg kunne se det i dine øjne den første gang, jeg så dig.
Hvis du har brug for noget, hvad som helst,
eller blot har brug for en at tale med, så ring til mig.
Kærlig hilsen Norma."
Det er et opkald fra Los Angeles Amtsfængsel fra...
Lyle Menendez.
Hallo.
Hej. Norma?
Åh gud. Jeg kan ikke tro, at det er sandt.
Mig og Jamie passede ikke sammen.
Nu lyver hun og siger, at jeg bad hende om at lyve.
Det viser bare, at nogle mennesker...
Nogle mennesker er dårlige for en.
Ja. Men ikke dig.
Du lyder sexet.
Jeg savner Tony.
Jeg var ikke deprimeret, da han var her.
Hvad savner du mest ved ham?
Sexen eller...
Hvad?
Jeg kan huske, da jeg fortalte dig, at min far og en bestemt mand var...
At han var min fars elsker.
Ham, der... fortalte dig, at din far planlagde at dræbe dig?
Ja.
Det skete ikke. Jeg...
Jeg fandt på det.
Jeg fandt bare på det.
Hvorfor det?
Hvorfor fandt du på det?
Erik?
Bad Lyle dig om at finde på det?
Jeg må finde ud af, hvad der foregår med Oziel.
Det hænger ikke sammen.
Hvorfor nævnte jeg ikke sexen med min far?
Ja. Det er... Ja.
Jeg gad godt skrive en bog.
Hele min historie. Fortælle om, hvordan det er at være Lyle Menendez.
Ingen ville synes, at jeg fortjener at komme i fængsel.
Det er en god idé. Jeg kan hjælpe dig med at skrive den.
Lyle, jeg vil bede dig om at genopleve den dag.
Hvilken?
Den sidste dag, hvor dine forældre var i live.
Okay.
Jeg spillede tennis.
Men jeg var ret distraheret.
Du troede, at din mor og far ville dræbe jer.
Nej, jeg vidste, de ville dræbe os.
Men ikke hvornår.
Derfor var bådturen så skræmmende.
Ja, hvis kaptajnen ikke havde været der, ville de nok have gjort det der.
De havde nok skudt os og fortalt andre, at vi var druknet.
Jeg vil virkelig gerne have, at du fortæller detaljeret om den søndag.
Den dag, det skete.
Okay.
Vi må væk.
Hvor er de? Hvor fanden er mor og far?
Jeg ved det ikke. Nok nedenunder. TV'et er tændt.
Lad os skynde os væk.
Mød mig ved bilen om ét minut. Tag det roligt.
Hvor skal I hen?
- Vi skal i biografen. - Nej, I skal ej.
I må ikke forlade huset.
Vi vil bare i biografen.
Du bliver lige her, og du, Erik, skal gå ovenpå.
Nej. Rør ikke ved min bror. Du skal fandeme ikke røre ved ham igen.
Din bror er min søn, og jeg kan gøre, hvad jeg vil med ham. Flyt dig!
Du står fandeme bare der og lader ham gøre det!
Du skal ikke tale til mig. Du skal ikke sige noget!
Du har ødelagt familien.
Kom, Kitty.
Kom.
Hvad troede du, at de ville gøre?
Hente deres våben.
- Er deres våben ovenpå? - Aner det ikke. Skal vi se efter?
Værsgo.
Der er ikke tid nok. Hent dit gevær. Mød mig ved bilen.
Men det skete ikke, vel?
Nej, men vi troede, at det ville ske.
Det tror jeg ikke på.
Hvad?
Jeg ville ikke tro et eneste ord af det, du siger, hvis jeg var juryen.
Okay.
Da du første gang fortalte det, mærkede du alle følelserne igen,
og derfor mærkede jeg dem også.
Jeg var der sammen med dig.
Men når du sidder på stolen der, føles det, som om du finder på det hele.
- Jeg vil fortælle historien rigtigt. - Glem det. Det er min opgave.
Du holdt et haglgevær mod din mors ansigt, ikke?
Hvorfor gjorde du det?
Vi forsøgte vel at gøre en ende på hendes lidelser.
Nej, du er ikke landmand, Lyle.
Hun er ikke din dyrebare so.
Hvorfor fortjente hun at dø?
- Fordi hun lod ham voldtage os. - Ja!
Tak.
Fordi hun lod ham voldtage jer.
Jeg bliver nødt til at mærke smerten ved det.
Juryen bliver nødt til at mærke det.
Denne kvinde, din mor, lod ham voldtage jer.
I risikerer dødsstraf.
Vis mig, hvordan det føltes.
Altså følelserne?
Ja.
Skal jeg græde?
For det kan jeg godt.
Ja.
Jeg ville bare hjælpe hende.
Jeg elskede hende så højt.
Og jeg havde ondt af hende.
Det var mig, der fandt hendes selvmordsbrev.
Så jeg var den eneste, der vidste, hvad hun planlagde at gøre ved sig selv.
Jeg sagde, at hun skulle forlade ham.
At vi ville tage hendes parti ved skilsmisse. At jeg...
Jeg ville hjælpe.
Hvis hun ville flytte tilbage til Princeton og bo hos mig, var det okay.
Og jeg sagde, jeg ville hjælpe hende med at holde op med at tage så mange piller.
Jeg sagde, at det nok skulle gå.
Jeg ønskede, at alt var okay.
Jeg var en skide løgner, for alt var ikke okay.
Men jeg elskede hende.
Jeg elskede hende, og det gør jeg stadig. Jeg elsker min mor.
Det var godt, Lyle.
Sådan skal det være.
OBDUKTIONSRAPPORT
JULI 1993
FANGETRANSPORT HOLD AFSTAND
MENENDEZ FOR EVIGT
VI ELSKER MENENDEZ-BRØDRENE
FOR LÆKRE TIL AT VÆRE MORDERE
GIFT DIG MED MIG, LYLE!!!
Okay.
Ms. Abramson.
Bare rolig. Det er stor skrift, så jeg kan læse det.
Jeg bruger ikke lige så lang tid som anklageren.
Retssagen kommer ikke til at handle om "hvem".
Den kommer ikke til at handle om "hvad", "hvornår" eller "hvor".
Retssagen kommer til at handle om "hvorfor".
Hvorfor dræbte Erik og Lyle Menendez deres forældre?
Et simpelt spørgsmål.
Men det svar, som I kommer til at høre i løbet af de næste par uger og måneder
fra over 50 vidner og eksperter, er på ingen måde simpelt.
I vil høre i grusomme, chokerende detaljer,
at Jose Menendez var en seksuelt pervers sadist,
som begik overgreb på sine sønner.
Og at Kitty Menendez faktisk nød at begå seksuelle overgreb på sine børn.
Hvad havde de drenge, de børn, gjort for at fortjene den slags overgreb?
Hvad havde de nogensinde gjort?
Nu skal I høre, hvad Erik og Lyle er skyldige i.
Det eneste, de er skyldige i,
er at elske den mor og far, som torturerede dem.
Så da Erik og Lyle gennemlevede
den forfærdelige oplevelse, det var at skyde deres forældre,
skyldtes det ikke, at de var onde eller hævngerrige.
Det handlede ikke om smarte biler eller helt nyt tøj.
Det handlede ikke om penge.
De affyrede våbnene i selvforsvar.
De skød den mor og far, de elskede,
for at undgå, at Jose og Kitty Menendez dræbte dem først.
Det er en interessant vinkel.
Sikke et tilfælde, at det er præcis det samme forsvar,
som du brugte i Arnel Salvatierra-sagen.
Og han slap med en dom for uagtsomt manddrab.
Det er nok derfor, de har hyret dig.
Vent engang. Det var ikke deres forsvar i begyndelsen.
De nægtede sig skyldige.
Du har ikke fundet på de seksuelle overgreb, vel?
For det virkede sørme sidste gang.
Ved du hvad, Dominick?
Det gør mig ondt med din datter. Den mand skulle ikke være gået fri.
Det ville jeg gerne have forhindret.
Men du bør indse, at han gav dig noget.
Han gav dig en karriere og en fandens synsvinkel.
Det bør du takke ham for.
Men hvad nu, hvis de troede, at deres liv var i fare den nat,
at deres forældre faktisk ville dræbe dem?
Åh, den gode gamle mangelfulde selvforsvarsteori.
Hør, skat, jeg har noget fast ejendom ved San Andreas-forkastningen,
som jeg vil sælge til dig.
Og sikke en historie.
Det er en græsk tragedie.
Brødre, der blev pint og misbrugt i årevis,
og af frygt for deres liv dræber de deres forældre
for desperat at forsvare sig selv.
Den er også fuldstændig absurd og fyldt med plothuller.
Hvis Jose og Kitty havde planlagt at myrde deres sønner den søndag,
hvorfor inviterede Kitty så sin veninde Karen Wiere over til huset
for at spille bridge den samme aften?
Selvom du og Peter kommer sent hjem fra Santa Barbara, så ring til os.
I kan måske stadig nå at komme.
Og var Lyle og Erik virkelig bange for,
at deres forældre ville myrde dem under sejlturen?
Er I klar til at fange nogle hajer?
Når der var tre andre mennesker på båden?
Jeg troede, at det kun var os.
Og vidste I, at Kitty og Jose fløj til Princeton den uge, de blev dræbt,
for at hjælpe Lyle med at indrette den lejlighed, de lige havde købt til ham,
hvilket tyder på, at de måske ikke planlagde at dræbe ham?
Kitty Menendez udfyldte Eriks collegeregistrering
den aften, de blev myrdet.
Lad os bare sige, at Lyle og Erik myrdede deres forældre i selvforsvar,
fordi de frygtede for deres liv.
Ville de ikke have ringet til politiet og fortalt dem sandheden?
Ville de ikke have tilstået og fortalt alle de forfærdelige familiehemmeligheder,
som de havde skjult i årevis?
Ville de ikke opføre sig,
som om de havde dårlig samvittighed over, hvad de havde gjort?
Men nej, det er ikke, hvad der skete.
Hvad gjorde de i stedet for?
De løj lige fra begyndelsen.
Du vil... Er du sikker på, du kan gøre det? For de finder ud af det.
De finder fandeme ikke ud af det!
Hør.
- Vi har styr på det. - Vi gør fandeme det her.
- Vi har styr på det. - Ja, vi gør det!
- Jeg elsker dig. - I lige måde.
Jeg elsker dig så højt, okay?
Begå ingen fejl, okay?
- Beverly Hills alarmcentral. - Nogen har dræbt vores forældre.
De løj og løj og løj
og blev ved med at lyve mindst 50 gange, hvis jeg har talt rigtigt.
De løj over for offentligheden, deres venner og familie, over for pressen.
Og så løj de for at sikre, at de fik deres andel af arven.
Men hvad med de pårørende?
De har bevidnet, at Jose var voldelig,
og at det var et mareridt at bo i det hjem.
Min bror kunne være meget besidderisk.
Lyle fik ikke lov til at udtrykke sine meninger.
Hvad med Erik?
Han mente, at han var svag og for blødsøden.
Han sagde til ham, han ikke var værdig til navnet Menendez.
Af og til gjorde han ting for at såre ham og få ham til at græde,
og så kaldte han ham hånende "tøsedreng".
Han ville gøre ham hårdfør.
Hvor mange sommerferier har du tilbragt sammen med dine fætre?
Otte sommerferier.
Og når du tilbragte sommerferien hos dine fætre,
så du da nogen beviser på seksuelle overgreb?
Nej, ikke direkte.
Men jeg vidste, at Lyle og Erik gik i bad med deres far efter tennistimerne.
Så snart Jose tog en af drengene med ind på deres værelse,
låste han døren.
Og Kitty gjorde det klart, at man ikke måtte gå ned ad den gang.
Hør, jeg kan godt gå med til,
at det var svært at vokse op i familien Menendez.
Men hvem ved dette bord har ikke oplevet en form for mishandling, da de voksede op?
Efter nutidens standarder var jeg udsat for børnemishandling.
Min far slog mig nådesløst
med remme, bøjler og et ridebælte.
Jeg er delvist døv på grund af en omgang tæv, han gav mig.
Han syntes også, at jeg var en tøsedreng.
Men jeg slog ham ikke ihjel.
Jeg undslap på den gammeldags facon. Jeg flyttede og begyndte mit eget liv.
Men Nick, du blev ikke seksuelt misbrugt.
Det gjorde Menendez-brødrene heller ikke.
Hverken Lyle eller Erik nævnte,
at de blev seksuelt misbrugt over for Jerome Oziel.
Det er en ret stor ting at udelade.
Hvis man alligevel tilstår, at man har dræbt sine forældre,
hvorfor så ikke fortælle alt?
Tror du da, at det er løgn? At de finder på det hele?
Ifølge en fra Menendez-familien, som jeg har talt med...
Hvem fra familien?
Jeg må beskytte mine kilder, Linda.
Men ifølge ham
fandt brødrene på vinklen med de seksuelle overgreb
efter at have læst flere bøger om parricidia og incest.
Bøgerne ville have givet dem nok detaljer
til at overbevise juryen om, at det er sket for dem.
Og fra Leslies perspektiv
kan vinklen med de seksuelle overgreb også tjene det formål
at aflede opmærksomheden fra...
...Eriks seksualitet.
Vent, mener du i virkeligheden, at Erik er...
Jeg snakkede forleden
med min nye yndlingsfrokostven, Pam Bozanich, og hun sagde...
Alle ved, at Erik er bøsse.
Det er en stor, åben hemmelighed, ingen vil nævne.
Mit team ved det, forsvaret ved det,
men hver gang det antydes i retten, går Leslie fuldkommen amok.
Hvad får dig til at tro, at han er?
Vi har hørt, han har fået blowjobs af de andre indsatte.
Det betyder ikke, man er bøsse. Det betyder, at man er populær.
En homoseksuel fotograf tog nogle homoerotiske billeder af ham.
Okay, så Erik er måske bøsse,
men at skjule det betyder ikke, at man er morder eller et ondt menneske.
Nej, det gør det ikke.
Men måske
bar brødrene rundt på en hemmelighed, der var mere dyster.
En hemmelighed, der ikke havde noget at gøre med Jose.
Og måske var det den, som Kitty kendte til.
Erik! Hvor mange gange har jeg sagt det?
Efterlad ikke dine svedige tennisshorts på gulvet.
Du får hele huset til at lugte!
Nick, siger du, at Lyle og Erik var
sammen med hinanden?
Det er, hvad man kalder "overføring".
Det er lettere at anklage Jose for seksuelle overgreb
end at anerkende det ægte incestuøse forhold.
Det frivillige forhold.
Forestil jer den skyld og skam, som brødrene ville føle,
hvis deres hemmelighed kom frem.
De dræbte måske deres forældre for at skjule sandheden.
Min pointe er, at uanset hvad der skete med dem,
fortjener Lyle og Erik ikke at blive tilgivet.
Leslie og hendes team tror, at hvis de kan distrahere os fra fakta,
holde visse beviser ude af retssalen,
forvirre os med besynderlige juridiske teorier,
skaffe nok sympati
og fremstille brødrene som stakkels drenge fra en Charles Dickens-roman,
falder vi alle for det,
og de får den Hollywood-afslutning som hun synes, de fortjener.
Men når man brutalt afslutter et andet menneskes liv,
bør det være lige meget, hvor elendig ens barndom var.
Man bør blive straffet med lovens strengeste straf.
Det er den afslutning, som Menendez-brødrene fortjener.
Og jeg håber for retfærdighedens skyld,
at det er den afslutning, de får.
Mr. Dunne, vi går snart.
Har du brug for andet?
Hvad hedder du?
Paul. Paul D'Emilio.
Hør, Paul, der er et stykke helt urørt tiramisu.
Det skal nødig gå til spilde.
Gid, jeg kunne,
men jeg har en fotooptagelse i morgen, og det er vist i bar overkrop.
Hvad vi ikke gør for vores sande kald.
Mr. Dunne, jeg ville bare sige,
at jeg er ked af det, der skete med din datter.
Jeg elskede hende i Poltergeist.
Jeg elskede den film som barn.
Jeg har ikke set den i årevis.
Jeg kan ikke få mig selv til det.
Skidt med det. Jeg overlever nok lidt tiramisu.
Jeg kan træne det væk i morgen tidlig.
Må jeg sætte mig?
Gerne.
Jeg går ud fra, at du ikke har børn.
Ikke endnu. En skønne dag, måske.
Min ekskone og jeg fik to døtre før Dominique,
men de døde begge som spædbarn,
hvilket gjorde Dominique til vores mirakeldatter,
vores engel,
som vi antog ville begrave os.
Det er sådan, det bør være, ikke?
Jeg var overbevist om,
at det ville være det sværeste øjeblik
i løbet af hele tragedien...
...i hele vores liv.
Men jeg tog fejl.
Det var endnu værre at overvære retssagen mod John Sweeney
og se, hvordan forsvaret forsøgte at gøre ham til offer.
Hvor gammel var du?
Jeg var omkring fem år.
Jeg kan huske, at min far blev voldelig, da han var fuld,
og han tog kvælertag på min mor.
Jeg var bange for, at han ville dræbe hende.
Var han nogensinde voldelig mod dig?
Ja.
Flere gange.
Volden stoppede aldrig.
Lad mig fortælle dig om vold.
Han tog kvælertag på Dominique i fem minutter.
Min pige kæmpede...
...i fem minutter.
Den skiderik indrømmede det lige der på græsplænen.
Jeg har dræbt hende. Jeg forsøgte at begå selvmord.
Han tilbragte tre et halvt år i fængsel.
Han fik job som kok i Santa Monica.
Det er ikke retfærdighed.
Nej, det er det ikke.
Det er derfor, jeg aldrig tror på et ord, der kommer ud af en forsvarsadvokats mund.
De lyver, snyder, stjæler og gør hvad som helst for at vinde.
Selv hvis det betyder at skænde mindet om de virkelige ofre.
Det er som at myrde dem endnu en gang.
Hvordan var tiramisuen?
Den var tydeligvis god.
Tydeligvis.
Jeg kan blive i lidt længere tid, hvis du ønsker det.
Det er sent, Paul.
Og Lyle Menendez skal i vidneskranken i morgen.
Men tak, fordi du lyttede.
Held og lykke med fotooptagelserne.
FANGETRANSPORT HOLD AFSTAND
Forsvareren indkalder Joseph Lyle Menendez.
Løft din højre hånd.
Sværger du,
at du vil sige sandheden,
hele sandheden og intet andet end sandheden?
- Ja. - Sæt dig ned.
Var dine forældre Mary Louise Menendez og Jose Menendez?
Ja.
Elskede du din mor og far?
Ja.
Og dræbte du og din bror jeres mor og far den 20. august 1989?
Ja.
Hvorfor dræbte I jeres forældre?
Fordi vi var bange.
Kan du huske, at du skød din far på tæt hold?
Det tror jeg. Jeg kan ikke huske det. Jeg kan huske billedet.
Det billede, du så her? Taler du om din fars sår i hovedet?
Løb dit våben tør for patroner på et tidspunkt?
Ja.
Opdagede du noget ved din mor på det tidspunkt?
Så du noget, eller hørte du noget?”)
Man kunne se noget, der bevægede sig bag ved min far.
Tilsyneladende bevægede sig.
Og...
Jeg ladede geværet igen.
Du ladede det igen?
- Er det et ja? - Ja.
Og hvad gjorde du, efter du havde ladet det igen?
Jeg lænede mig frem og skød hende på kort afstand.
Lyle, hvis du tænker på, da du var seks år,
tog din far så nogensinde billeder af dig og din bror?
Ja.
Høje ret, vil De bede vidnet om at tale højere?
Ja. Mr. Menendez, tal venligst lidt tættere på mikrofonen.
Beklager, høje ret.
Mr. Menendez, på denne konvolut står der "Eriks seksårs fødselsdag".
- Genkender du billedet? - Det er mig.
Og dette?
Det er min bror.
- Kan du genkende mærket på din bror? - Modermærket.
Det brune modermærke.
Og når din far tog denne slags billeder,
tog han så billeder af jeres ansigter?
Nej, han tog billeder af vores kønsorganer,
af den nedre halvdel af ens krop, og...
...eller af, når man bøjede sig.
Og da du var mellem seks og otte år,
havde din far så nogensinde seksuel kontakt med dig?
Ja.
Hvordan begyndte det?
Bare...
Det startede med...
Efter træning plejede han at massere mig.
Og han viste mig det og rørte ved mig
og bad mig om at gøre det samme ved ham.
Og han lagde mig ned på jorden.
Og han dirigerede mine bevægelser.
Og jeg havde oralsex med ham.
Ønskede du at gøre det?
Og har han gjort andre ting ved dig?
Ja.
Han...
Ja, han plejede at bruge genstande,
en tandbørste,
og... en eller anden slags barbergrej.
Hvad gjorde han med dem?
Vi brugte genstande under samværet.
Han lagde mig på sengen, og jeg var nøgen,
og han havde en tube vaseline, og han...
Han misbrugte mig.
Og på et tidspunkt
forsøgte din far så at trænge analt ind i dig med noget andet?
Det gjorde han. Han...
...voldtog mig.
Græd du?
Ja.
- Blødte du? - Ja.
Var du bange?
Meget.
Bad du ham om at lade være?
Jeg sagde, at jeg ikke... Undskyld.
Jeg sagde, jeg ikke ville gøre det, og at det gjorde ondt.
Han sagde, han ikke ville såre mig, og at han elskede mig.
- Fortalte du det til din mor? - Ja.
- Hvad sagde du til din mor? - Jeg sagde, at far skulle lade mig være.
At han rørte ved mig.
Hvad sagde din mor?
Hun sagde: "Hold op med det. Du overdriver.
Din far må straffe dig, når du gør noget forkert."
Og hun sagde, at han elskede mig.
Fortalte du det til nogen?
Nej, for jeg var bange, og min far ville ikke have det.
Han sagde, der ville ske slemme ting, hvis jeg sagde det til nogen,
at han ville dræbe mig.
Fortalte du din bror det?
Nej.
Har du gjort noget ved din bror?
Ja.
Hvad gjorde du ved din bror?
Nogle gange gjorde jeg, når jeg følte...
Jeg ved det ikke...
Jeg tog en tandbørste og...
...jeg misbrugte Erik på samme måde.
Undskyld.
Jeg er så ked af det.
Jeg ved ikke, hvad der skete derinde. Det var utroligt.
Det var faktisk utroligt!
Og alle troede på det!
De troede på det. Det troede på alt.
Jeg...
Jeg beklager, Pam. Du må undskylde mig.
Jeg sagde jo, jeg kunne flytte juryen. Ti mod to. Sådan vil det gå.
For det var den bedste vidneforklaring nogensinde.
Jeg reddede alt.
Ja. Åh, jeg er enig.
Jeg stopper ikke ved en bog.
Jeg vil skrive et filmmanuskript om alt det her og lave en film.
Richard Grieco kan spille mig.
Alt er muligt.
Det ville ikke overraske mig, hvis juryen skrev til dommeren:
"Vi behøver ikke høre mere. Lad os få afsluttet det pis her."
Jeg har nok 10.000 breve fra folk, der siger,
at de ville være villige til at lade mig bo hos dem.
Selv en præst sagde, jeg måtte bo hos ham.
Ja, en skide præst.
Jeg skylder dig en undskyldning.
Du behøver ikke at undskylde, Dominick. Hold op med at følge efter mig.
Undskyld. Jeg vidste det ikke.
Jeg tror på ham, hvilket betyder én af to ting.
Enten gennemgik de to drenge
det mest modbydelige misbrug, man kan forestille sig.
og deres forældre fik præcis, hvad de fortjente,
eller du har iscenesat den forestilling med en løgnagtig, morderisk psykopat.
Jeg ved ikke, hvilken af de muligheder der skræmmer mig mest.
I begge tilfælde, tillykke.
Dominick.
Det gør mig ondt.
Hun var en smuk pige.
Og hun havde hele livet foran sig.
Ved du, hvad hendes sidste ord til mig var?
"Jeg elsker dig, far."
I det mindste har jeg det minde for evigt.
MONSTRE: HISTORIEN OM LYLE OG ERIK MENENDEZ
Tekster af: Karen Marie Svold Coates