‫חבר המושבעים הגיע לפסק דין.‬
‫הנאשם מתבקש לקום.‬
‫בתיק של מדינת קליפורניה‬ ‫נגד ג'ון תומס סוויני,‬
‫בסעיף של רצח מדרגה שנייה,‬
‫אנו המושבעים מוצאים את הנאשם חף מפשע.‬
‫באישום של הריגה בשוגג,‬
‫אנו המושבעים מוצאים את הנאשם אשם.‬
‫גבירותיי ורבותיי המושבעים,‬
‫בשמי, בשם עורכי הדין ובשם שתי המשפחות כאן,‬
‫אני רוצה להודות לכם על שירותכם.‬ ‫-לא בשם המשפחה שלנו, השופט כץ!‬
‫אל תודה להם בשם המשפחה שלנו!‬
‫מר דאן, אתה תקבל הזדמנות לדבר‬ ‫במהלך מתן גזר הדין.‬
‫זה יהיה מאוחר מדי!‬
‫האיש הזה חנק את הבת שלנו למוות.‬
‫הוא צריך להירקב בכלא לשארית חייו.‬
‫מר דאן.‬
‫ואתה הסתרת ראיות חשובות מחבר המושבעים‬
‫על ההיסטוריה האלימה שיש לאיש הזה נגד נשים.‬
‫הוא הכה את הבת שלי במשך חודשים‬ ‫ואז הרג אותה.‬
‫הוא תלש קווצות מהשיער שלה.‬
‫מר דאן!‬
‫הוא חנק אותה במשך חמש דקות!‬
‫אתה חנקת את הבת שלי. חתיכת בן זונה!‬
‫מר דאן. פקיד בית המשפט.‬ ‫-אני מקווה שתירקב בגיהינום.‬
‫ואתה, איך אתה יכול לישון בלילה‬ ‫כשאתה מגן על המפלצת הזאת?‬
‫- מפלצות: הסיפור של לייל ואריק מננדז -‬
‫היי, קרוקודייל.‬
‫היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫את יודעת, אני בסדר.‬
‫אני יוצא מכאן. אני מבטיח.‬
‫ההכנות למשפט החלו,‬ ‫וג'יל, עורכת הדין שלי, היא...‬
‫זאת אומרת, היא...‬ ‫-זה פשוט כל כך קשה.‬
‫אתה יודע, כאילו, ההורים שלי.‬
‫הם ממש לא מאמינים לך, לייל.‬
‫הם רוצים שניפרד.‬
‫ג'יימי...‬
‫תשכחי מזה. הם לא יודעים מה יש בינינו.‬
‫היי. את יודעת שאני אוהב אותך.‬
‫נכון?‬
‫אני רק רוצה להשאיר את זה מאחוריי‬ ‫כדי שאוכל לתת לך כל מה שמגיע לך, כן?‬
‫ואני...‬
‫אני צריך את עזרתך.‬
‫אוקיי?‬
‫אני צריך שתצפי ב"בטווח קצר".‬
‫מה?‬
‫זה סרט או משהו?‬
‫כן, עם שון פן וכריסטופר ווקן.‬
‫זה סרט ממש מעולה.‬
‫את ממש חייבת לראות אותו.‬
‫אוקיי. למה?‬
‫אני צריך שתעשי משהו.‬
‫מה?‬
‫אני צריך שתגידי שאבא שלי אנס אותך.‬
‫מה?‬
‫לא!‬
‫למה לא?‬ ‫-כי הוא לא.‬
‫נכון. אבל אף אחד לא ידע את זה.‬
‫זה לא משנה. אני לא יכולה סתם לשקר‬ ‫בקשר למשהו כזה.‬
‫תוכלי רק לומר שהוא הטריד אותך או משהו?‬
‫למען השם! אני אשלם לך.‬
‫מה אתה רוצה שאגיד?‬
‫אני רוצה שתזכור את הפעם‬ ‫שמצאת אותי נעול בארון.‬
‫אני לא זוכר את זה.‬
‫אתה כן. היא הכריחה אותי להתמרח‬ ‫בחרא של כלב, ומצאת אותי בארון,‬
‫והיא נתנה לי מכל פלסטיק בשביל להשתין בו.‬
‫אתה בטוח שזה הייתי אני?‬ ‫-כן. איך אתה לא זוכר את זה?‬
‫שנתתי לך אקדח?‬
‫לא, רק שביקשתי ממך אקדח.‬
‫כי פחדת כל כך מאבא שלך?‬
‫כן, כי הוא איים עלינו וחששנו לחיינו,‬ ‫אז ביקשנו ממך.‬
‫כן, לא.‬ ‫-נכון, אבל אמרת לנו לא.‬
‫לא, אני אומר לא עכשיו. אני לא עושה את זה.‬ ‫-למה לא?‬
‫זה קרה. זה בהחלט היה משהו שקרה.‬
‫אתה רק צריך לזכור שזה קרה כי זה קרה.‬
‫או לפחות תגיד לאחרים‬ ‫שאתה זוכר את זה כי אתה כן.‬
‫כי אתה זוכר, בריאן!‬
‫בחייך, בריאן! מה לעזאזל?‬
‫בריאן, אתה זוכר את זה!‬ ‫בריאן, אתה פאקינג זוכר את זה!‬
‫אתה זוכר את זה!‬
‫סליחה.‬
‫אני רוצה להבין. אבא שלך הרג את הכלב שלך.‬
‫כן. הוא הרג את החמוס שלנו,‬ ‫אז הוא ערף את ראשו.‬
‫ומצאתי אותו במקפיא.‬
‫ואם עניתי על שאלה לא נכון,‬ ‫הוא היה מטיח את ראשי בשולחן.‬
‫הוא היה מגעגע אליי‬ ‫כי הוא אמר שאני הולך כמו ברווז.‬
‫הוא לעג לגמגום שלי.‬
‫מה תהיה הדרך הטובה ביותר ליצור קשר עם...‬
‫מה?‬
‫גם אמא הכתה אותנו. זה היה ממש מפחיד.‬ ‫היא רדפה אחרינו עם סכין.‬
‫הלוואי שלא הייתם נולדים!‬
‫אתה יודע מה? בוא נסיים להיום.‬
‫זה לא שאני לא מאמינה‬ ‫שהסיפורים האלה נכונים.‬
‫אבל אני לא מאמינה‬ ‫לאופן שהוא מספר אותם, את יודעת?‬
‫טוב, זה כמו בפעם הראשונה שדיברתי איתו,‬ ‫זה לקח שנייה,‬
‫אבל הוא היה כמו ילד קטן ומפוחד‬ ‫שהרגשתי כלפיו המון אהדה.‬
‫אבל משום מה, כשהוא על דוכן העדים,‬
‫הוא מדבר על מישהו אחר.‬
‫טוב, הוא פשוט נראה כמו...‬
‫פסיכופת.‬
‫טוב, התכוונתי לומר שחקן גרוע, אבל בטח.‬
‫זאת אומרת,‬
‫נראה לך שהוא עומד מאחורי כל העניין?‬
‫לייל פשוט המציא את כל הסיפור,‬
‫ושכנע את אריק להצטרף אליו?‬
‫מה אם זה הפוך?‬
‫אני לא אומרת שזאת האסטרטגיה שלי.‬
‫אני רק מדברת בקול רם.‬
‫"ראיתי אותך בטלוויזיה,‬ ‫והייתי חייבת לכתוב לך.‬
‫"אני יודעת שאתה חף מפשע כי אני מדיום."‬
‫"תרשה לי להציג את עצמי. שמי קנדי,‬
‫"ואני גרושה ואם לשניים‬ ‫שנאבקת עם משקל יתר כל..."‬
‫"היי, לייל, אני רק כותבת‬ ‫כדי לומר שאני מאמינה לך.‬
‫"לא יכולת לעשות את הדברים שאומרים שעשית,‬
‫"ואם כן עשית, בהחלט הייתה לך סיבה טובה.‬
‫"ראיתי את זה בעיניים שלך‬ ‫בפעם הראשונה שראיתי אותך.‬
‫"אם אתה צריך משהו, כל דבר,‬
‫"אולי אפילו רק מישהו לדבר איתו,‬ ‫תתקשר אליי.‬
‫"כל אהבתי, נורמה."‬
‫זו שיחה מבית הכלא של מחוז לוס אנג'לס מ...‬
‫לייל מננדז.‬
‫הלו?‬
‫היי. נורמה?‬
‫אלוהים. אני לא מאמינה שזה קורה.‬
‫אני וג'יימי אף פעם לא התאמנו אחד לשני.‬
‫ועכשיו היא ממציאה דברים,‬ ‫כאילו שאמרתי לה להגיד דברים.‬
‫זה רק מוכיח שיש אנשים ש...‬ ‫-יש אנשים שצריך לשמור מרחק מהם.‬
‫כן. אבל לא את.‬
‫את נשמעת סקסית.‬
‫אני מתגעגע לטוני.‬
‫לא היה זמן להיות מדוכא כשהוא היה בסביבה.‬
‫למה אתה הכי מתגעגע בו?‬
‫לסקס או...‬
‫מה?‬
‫אני זוכר שסיפרתי לך‬ ‫שאבא שלי והאיש הזה, הם...‬
‫שהוא היה המאהב של אבא שלי.‬
‫זה ש... הוא אמר לך‬ ‫שאבא שלך מתכנן להרוג אותך?‬
‫כן.‬
‫אז זה לא קרה. אני...‬
‫המצאתי את זה.‬
‫פשוט המצאתי את זה.‬
‫אני יכול לשאול למה?‬
‫למה המצאת את זה?‬
‫אריק?‬
‫אריק, לייל אמר לך להמציא את זה?‬
‫אני צריך לפתור את כל העניין עם אוזיאל.‬
‫זה פשוט חור ענקי, את יודעת?‬
‫כאילו, למה לא סיפרתי לו‬ ‫על הסקס עם אבא שלי?‬
‫כן. זה... כן.‬
‫הלוואי שיכולתי לכתוב ספר.‬
‫שהוא רק הסיפור שלי.‬
‫להסביר איך הרגשתי כל חיי להיות לייל מננדז.‬
‫אין מצב שמישהו יגיד שמגיע לי ללכת לכלא.‬
‫לייל, זה רעיון ממש טוב.‬ ‫אני אפילו יכולה לעזור לך לכתוב אותו.‬
‫לייל, אני אבקש ממך‬ ‫לחיות מחדש את היום ההוא.‬
‫איזה יום?‬
‫היום האחרון.‬ ‫היום האחרון שבו הוריך היו בחיים.‬
‫כן, בסדר.‬
‫שיחקתי קצת טניס.‬
‫אבל לא הייתי מרוכז.‬
‫כי חשבת שאמא ואבא שלך עומדים להרוג אתכם.‬
‫לא, ידעתי שהם יהרגו אותנו.‬
‫השאלה הייתה רק מתי.‬
‫ולכן פחדתם כל כך לצאת להפלגה.‬
‫כן, אני חושב שאם הקפטן לא היה שם,‬
‫הם בטח היו עושים את זה אז.‬
‫הם בטח היו יורים בנו, זורקים אותנו למים‬
‫ואומרים שטבענו.‬
‫אבל, לייל, אני ממש רוצה‬ ‫שתספר לי בדיוק מה קרה באותו יום ראשון.‬
‫ביום שזה...‬
‫ביום שזה קרה.‬
‫כן, בסדר.‬
‫אנחנו חייבים לעוף מפה.‬ ‫-איפה הם? איפה אמא ואבא, לעזאזל?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אני חושב שהם למטה. הטלוויזיה פועלת.‬
‫בוא פשוט נתחפף מפה.‬
‫תפגוש אותי במכונית. תהיה שם בעוד דקה.‬ ‫תישאר רגוע.‬
‫לאן אתם הולכים?‬
‫אנחנו הולכים לקולנוע.‬ ‫-אתם לא.‬
‫אתה לא יוצאים מהבית הזה.‬ ‫-אנחנו רק רוצים ללכת לקולנוע.‬
‫אתה נשאר כאן, ואתה, אריק, תעלה למעלה.‬
‫לא, אתה לא תיגע באחי.‬
‫אתה בחיים לא תיגע יותר באחי.‬
‫אחיך הוא הבן שלי ואני יכול לעשות‬ ‫מה שאני רוצה איתו. זוז הצידה!‬
‫את פשוט תמשיכי לעמוד שם,‬ ‫ותיתני לו לעשות את זה!‬
‫אין לך זכות לדבר אליי.‬ ‫אין לך זכות להגיד כלום!‬
‫אתה הרסת את המשפחה הזאת.‬
‫קיטי, בואי נלך.‬
‫בואי נלך.‬
‫מה חשבת שהם הולכים לעשות שם?‬ ‫-חשבתי שהם ייקחו את הרובים שלהם.‬
‫איפה הרובים שלהם? למעלה?‬ ‫-אני לא יודע. שנלך לבדוק?‬
‫קחי.‬
‫לא, אין מספיק זמן.‬ ‫קח את הרובה שלך. תפגוש אותי במכונית.‬
‫אבל זה לא מה שקרה, נכון?‬
‫לא, אבל זה מה שחשבנו שעומד לקרות.‬
‫אני לא מאמינה לזה.‬
‫מה?‬
‫אני לא מאמינה לאף מילה שאתה אומר‬ ‫אם אני חבר המושבעים.‬
‫אוקיי.‬
‫כשסיפרת לי את הסיפור הזה בפעם הראשונה,‬ ‫הרגשת כל רגש מחדש,‬
‫ולכן, גם אני הרגשתי אותו.‬
‫הייתי ממש שם איתך.‬
‫אבל משום מה, כשאתה יושב בכיסא הזה,‬
‫אני מרגישה שאתה ממציא את הכול.‬
‫אני מנסה לספר את הסיפור כמו שצריך.‬ ‫-תשכח מהסיפור. זו העבודה שלי.‬
‫הצמדת רובה ציד לפנים של אמא שלך, לא?‬
‫למה עשית את זה?‬
‫נראה לי שרצינו לגאול אותה מייסוריה.‬
‫לא, אתה לא חוואי, לייל.‬
‫היא לא החזירה המשובחת שלך.‬
‫למה הגיע לה למות?‬
‫כי היא נתנה לו לאנוס אותנו.‬ ‫-כן!‬
‫תודה.‬
‫כי היא נתנה לו לאנוס אתכם.‬
‫אני צריכה להרגיש את הכאב של זה, לייל.‬
‫המושבעים צריכים להרגיש את זה.‬
‫האישה הזאת, אמא שלך, נתנה לו לאנוס אתכם.‬
‫תלוי נגדך עונש מוות.‬
‫תראה לי איך זה הרגיש.‬
‫אז, הרגשות כאילו?‬
‫כן.‬
‫אז, את רוצה שאבכה?‬
‫כי אני יכול לבכות.‬
‫כן.‬
‫אני רק רציתי לעזור לה.‬
‫אהבתי אותה כל כך.‬
‫וכל כך ריחמתי עליה.‬
‫אני זה שמצא את מכתב ההתאבדות שלה.‬
‫אז אני הייתי היחיד שבאמת ידע‬ ‫מה שהיא תכננה לעשות לעצמה.‬
‫ואמרתי לה שהיא צריכה לעזוב אותו.‬
‫שנהיה בצד שלה בגירושים, ושאני רק...‬
‫רוצה לעזור. ושאם היא צריכה לעבור לפרינסטון‬
‫ולגור איתי, זה יהיה בסדר.‬
‫ואמרתי לה שאעזור לה‬ ‫להפסיק לקחת כל כך הרבה כדורים מזוינים.‬
‫ואמרתי לה שהכול יהיה בסדר.‬
‫רציתי שהכול יהיה בסדר, ואני לא הייתי.‬ ‫הייתי שקרן מזוין כי לא הכול היה בסדר.‬
‫אבל אהבתי אותה.‬
‫אהבתי אותה, ואני עדיין אוהב אותה.‬ ‫אני אוהב את אמא שלי.‬
‫אני אוהב את אמא'לה שלי.‬
‫טוב מאוד, לייל.‬
‫עכשיו אנחנו מדברים.‬
‫- דוח נתיחה שלאחר המוות -‬
‫- יולי‬ ‫1993 -‬
‫- הסעת אסירים‬ ‫שמרו מרחק -‬
‫- מננדז לנצח‬ ‫אנחנו אוהבים את האחים מננדז -‬
‫- חמודים מדי מכדי להיות רוצחים‬ ‫תתחתן איתי, לייל! -‬
‫אוקיי.‬
‫גברת אברמסון?‬
‫אל תדאגו. זה רק אותיות גדולות‬ ‫כדי שאוכל לקרוא.‬
‫לא ייקח לי כל כך הרבה זמן כמו לתביעה.‬
‫המשפט הזה לא יהיה על מי.‬
‫הוא לא יהיה על מה, מתי או איפה.‬
‫המשפט הזה יהיה על למה.‬
‫למה אריק ולייל מננדז הרגו את הוריהם?‬
‫זאת שאלה פשוטה.‬
‫אבל התשובה שאתם עומדים לשמוע‬
‫במהלך השבועות והחודשים הקרובים‬
‫מיותר מ-50 עדים ומומחים,‬
‫התשובה רחוקה מלהיות פשוטה.‬
‫אתה תשמעו בפירוט מבעית ומזעזע‬
‫איך חוזה מננדז היה סוטה מין סדיסט‬
‫שהתעלל בבניו.‬
‫ואיך, למעשה, קיטי מננדז נהנתה‬ ‫גם היא להתעלל מינית בילדיה.‬
‫מה הבנים האלה, הילדים האלה, עשו‬ ‫שהגיעה להם התעללות כזאת?‬
‫מה הם אי פעם עשו?‬
‫אני אגיד לכם במה אריק ולייל אשמים.‬
‫הדבר היחיד שהם אשמים בו‬
‫הוא בכך שהם אהבו‬ ‫את האמא והאבא שעינו אותם.‬
‫ולכן כשאריק ולייל נאלצו לעבור‬
‫את החוויה המבעיתה של לירות בהורים שלהם,‬
‫זה לא היה מתוך זדון או נקמה.‬
‫זה לא היה בגלל מכוניות יוקרה‬ ‫או בגלל בגדים חדשים.‬
‫זה לא היה בגלל כסף.‬
‫הם ירו ברובים האלה מתוך הגנה עצמית.‬
‫הם ירו באמא ובאבא שהם אהבו‬
‫כדי שחוזה וקיטי מננדז לא יהרגו אותם קודם.‬
‫זו זווית כל כך מעניינת.‬
‫איזה צירוף מקרים‬ ‫שזו בדיוק אותה הגנה שהשתמשת בה‬
‫בתיק של ארנל סלבטיירה.‬
‫והוא יצא מזה עם הריגה בשוגג.‬
‫אני מניח שזו הסיבה שהם שכרו אותך.‬
‫רק רגע. זו לא הייתה ההגנה שלהם מלכתחילה.‬
‫הם טענו שהם חפים מפשע.‬
‫לא המצאת את ההתעללות המינית, נכון?‬
‫כי זה בטוח עבד בפעם הקודמת.‬
‫אתה יודע מה, דומיניק?‬
‫אני מצטערת מאוד על מה שקרה לבת שלך.‬
‫האיש הזה לא היה צריך להשתחרר לחופשי.‬ ‫זה לא היה קורה אם היה לי קשר לזה.‬
‫אבל אתה צריך להבין שהוא נתן לך משהו.‬
‫הוא נתן לך קריירה ונקודת מבט מזוינת.‬
‫על זה, אתה צריך להודות לו.‬
‫אבל בכל זאת, מה אם הם חשבו‬ ‫שחייהם היו בסכנה באותו לילה,‬
‫שההורים שלהם עומדים להרוג אותם?‬
‫תאוריית ההגנה העצמית החלקית.‬
‫ובכן, יקירתי, לי יש מגרש‬ ‫ליד שבר סן אנדראס שאני מעוניין למכור לך.‬
‫ואיזה סיפור.‬
‫זו טרגדיה יוונית.‬
‫אחים שבמשך שנים עינו אותם והתעללו בהם,‬
‫ושמתוך חשש לחייהם, הורגים את הוריהם‬
‫במעשה נואש של הגנה עצמית.‬
‫הוא גם מגוחך לחלוטין ומלא בחורים בעלילה.‬
‫אם חוזה וקיטי תכננו‬ ‫לרצוח את בניהם באותו יום ראשון,‬
‫למה קיטי הזמינה את החברה שלה,‬ ‫קארן וייר, אליהם הביתה‬
‫לשחק ברידג' ממש באותו ערב?‬
‫גם אם את ופיטר תחזרו מסנטה ברברה מאוחר,‬ ‫תתקשרו אלינו.‬
‫אולי עדיין תוכלו לקפוץ.‬
‫והאם לייל ואריק באמת כל כך פחדו‬
‫שההורים שלהם מתכוונים לרצוח אותם‬ ‫במהלך אותה הפלגה?‬
‫מוכנים לתפוס כרישים?‬
‫למרות שעל הספינה היו גם שלושה אנשים אחרים?‬
‫חשבתי שזו תהיה הפלגה פרטית.‬
‫כמו כן, האם ידעתם שקיטי וחוזה‬ ‫טסו לפרינסטון בשבוע שבו הם נהרגו‬
‫כדי לעזור ללייל לרהט את הדירה החדשה‬ ‫שהם זה עתה קנו לו,‬
‫מה שמעיד שהם אולי לא תכננו להרוג אותו?‬
‫קיטי מננדז מילאה‬ ‫את טפסי ההרשמה של אריק לקולג'‬
‫בלילה שבו הם נרצחו.‬
‫עכשיו, לצורך הדיון,‬
‫בואו נניח שלייל ואריק‬ ‫באמת רצחו את הוריהם מתוך הגנה עצמית‬
‫כי הם חששו לחייהם.‬
‫האם במקרה כזה הם לא היו מתקשרים למשטרה‬ ‫ומספרים להם את האמת?‬
‫הם לא היו מתוודים‬ ‫וחושפים את כל סודות המשפחה הנוראיים‬
‫שהם הסתירו במשך שנים?‬
‫הם לא היו מתנהגים‬
‫כאילו שהם מרגישים שמץ של אשמה‬ ‫על מה שהם עשו?‬
‫אבל לא, זה לא מה שקרה.‬
‫מה הם עשו במקום?‬
‫הם שיקרו כבר מההתחלה.‬
‫אתה... אתה בטוח שאתה יכול לעשות את זה?‬ ‫כי הם ידעו.‬
‫הם לא ידעו, אריק!‬
‫היי.‬
‫אנחנו יכולים לעשות את זה!‬ ‫-אנחנו נעשה את זה.‬
‫אנחנו יכולים לעשות את זה!‬ ‫-כן, נעשה את זה!‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬ ‫-גם אני אותך.‬
‫אני אוהב אותך כל כך, אי, אוקיי?‬
‫אל תדפוק את זה, בסדר?‬
‫בוורלי הילס, מוקד החירום.‬ ‫-מישהו הרג את ההורים שלנו.‬
‫הם שיקרו ושיקרו ושיקרו‬
‫והמשיכו לשקר‬ ‫לפחות 50 פעמים לפי הספירה שלי.‬
‫הם שיקרו לציבור,‬ ‫לחברים ולקרובי המשפחה שלהם, לתקשורת.‬
‫ואז הם שיקרו כדי לוודא‬ ‫שיקבלו את חלקם בכספי הירושה.‬
‫אבל מה לגבי הקרובים?‬
‫הם העידו שחוזה היה גבר מתעלל,‬
‫שהחיים בבית הזה היו סיוט.‬
‫אחי היה לפעמים מאוד רכושני.‬
‫לייל לא הורשה להביע את דעותיו.‬
‫מה לגבי אריק?‬
‫הוא חשב שהוא חלש, רך מדי.‬
‫הוא היה אומר לו שהוא לא ראוי לשם מננדז.‬
‫לפעמים הוא עשה דברים‬ ‫כדי לפגוע בו, כדי לגרום לו לבכות,‬
‫ואז מקניט אותו וקורה לו "נקבה".‬
‫הוא רצה לחשל אותו.‬
‫כמה חופשות קיץ להערכתך‬ ‫בילית עם בני הדודים שלך?‬
‫שמונה חופשות.‬
‫וכששהית אצל בני הדודים שלך‬ ‫בחופשות הקיץ האלה,‬
‫האם ראית פעם הוכחות להתעללות מינית?‬
‫לא ישירות.‬
‫אבל ידעתי שלייל ואריק התקלחו עם אבא שלהם‬
‫אחרי שיעורי הטניס.‬
‫וברגע שחוזה לקח את אחד הבנים לחדר שלו,‬ ‫הוא היה נועל את הדלת.‬
‫וקיטי הבהירה שאסור לעבור במסדרון הזה.‬ ‫אף פעם.‬
‫תראו, אני מודה שהטענה מוצדקת.‬
‫הילדות של בני מננדז לא הייתה פיקניק.‬
‫אבל מי בשולחן הזה לא עבר‬ ‫סוג כלשהו של התעללות כשהוא גדל?‬
‫לפי הסטנדרטים של היום,‬ ‫אני בלי ספק הייתי קורבן להתעללות בילדים.‬
‫אבא שלי הכה אותי ללא רחמים‬
‫עם כתפיות, קולבים, חגורת רכיבה.‬
‫אני חירש חלקית בגלל אחת המכות שלו.‬
‫גם הוא חשב שאני נקבה.‬
‫אבל לא רצחתי אותו.‬
‫ברחתי בדרך המסורתית.‬ ‫עזבתי את הבית, התחלתי את חיי.‬
‫אבל ניק, לא עברת התעללות מינית.‬
‫גם האחים מננדז לא.‬
‫לייל או אריק מעולם לא אמרו‬
‫שהם עברו התעללות מינית לג'רום אוזיאל.‬
‫זו פרט די משמעותי שהם השמיטו.‬
‫אם אתה כבר מתוודה שרצחת את ההורים שלך,‬
‫למה לא להתוודות על כל מה שקרה?‬
‫אז אתה חושב שזה בולשיט? הם ממציאים הכול?‬
‫לדברי קרוב משפחה של מננדז שדיברתי איתו...‬
‫איזה קרוב משפחה?‬ ‫-מצטער, לינדה, עליי להגן על המקורות שלי.‬
‫אבל לדבריו,‬
‫האחים חשבו על זווית ההתעללות המינית‬
‫לאחר שקראו כמה ספרים‬ ‫על רצח הורים וגילוי עריות.‬
‫הספרים האלה סיפקו להם‬ ‫את כל הפרטים שהם צריכים‬
‫כדי לשכנע חבר מושבעים שזה קרה להם.‬
‫ומנקודת מבטה של לזלי,‬
‫זווית ההתעללות המינית יכולה גם לסייע‬
‫בהסטת תשומת הלב מ...‬
‫המיניות של אריק.‬
‫רגע. אתה מתכוון לומר שאריק הוא...‬
‫טוב, פטפטתי לפני כמה ימים‬
‫עם חברתי החדשה והחביבה עליי‬ ‫לארוחות צהריים, פאם בוזאניץ', והיא אמרה...‬
‫כולם יודעים שאריק גיי.‬
‫זה כמו סוד גדול וידוע‬ ‫שאף אחד לא רוצה לדבר עליו.‬
‫הצוות שלי יודע את זה, ההגנה יודעת את זה,‬ ‫אבל בכל פעם שזה אפילו נרמז בבית המשפט,‬
‫לזלי מתחרפנת לגמרי.‬
‫מה גורם לך לחשוב שהוא באמת כזה?‬
‫שמענו שהוא קיבל מציצות מכמה אסירים.‬
‫זה לא הופך אותך לגיי.‬ ‫זה רק הופך אותך לפופולרי.‬
‫בנוסף, הוא גם הצטלם לכמה‬ ‫תמונות הומו-ארוטיות עם צלם גיי.‬
‫אוקיי, אז אולי אריק גיי,‬
‫אבל זה שאתה בארון לא הופך אותך לרוצח.‬
‫זה אפילו לא הופך אותך לאדם רע.‬
‫נכון, זה לא.‬
‫אבל ייתכן אולי‬
‫שהאחים הסתירו סוד עמוק ואפל אפילו יותר.‬
‫סוד שלא היה לו שום קשר לחוזה.‬
‫ואולי זה מה שקיטי ידעה עליו.‬
‫אריק! כמה פעמים אמרתי לך?‬
‫אל תשאיר את מכנסי הטניס המיוזעים שלך‬ ‫על הרצפה.‬
‫אתה תסריח את כל הבית!‬
‫ניק, אתה אומר שלייל ואריק היו...‬
‫ביחד אחד עם השני?‬
‫זה רעיון ההעברה.‬
‫קל יותר להאשים את חוזה בהתעללות מינית‬
‫מאשר להכיר במערכת היחסים האמיתית‬ ‫של גילוי העריות.‬
‫זו שנעשית בהסכמה.‬
‫תארו לעצמכם את האשמה והבושה שהאחים ירגישו‬
‫אם הסוד שלהם אי פעם יתגלה.‬
‫ואולי הם הרגו את הוריהם‬ ‫כדי שהוא לעולם לא יתגלה.‬
‫תראו, הנקודה העיקרית שלי היא‬ ‫שבלי קשר למה שקרה להם,‬
‫לייל ואריק לא זכאים למחילה.‬
‫לזלי והצוות שלה חושבים‬ ‫שאם הם יצליחו להסיח את דעתנו מהעובדות,‬
‫ישאירו ראיות מסוימות‬ ‫מחוץ לכותלי בית המשפט,‬
‫יבלבלו אותנו עם תיאוריות משפטיות מוזרות,‬
‫יעוררו מספיק אהדה‬
‫ויציגו את האחים כנערים חסרי ישע‬ ‫היישר מרומן של צ'ארלס דיקנס,‬
‫אז כולנו ניפול בפח,‬
‫והם יקבלו את הסוף ההוליוודי‬ ‫שלדעתה מגיע להם.‬
‫אבל כשאתה שם באכזריות קץ לחייו של אדם אחר,‬
‫זה לא צריך לשנות עד כמה‬ ‫הילדות שלך הייתה מחורבנת.‬
‫אתה צריך להיענש במלוא חומרת הדין.‬
‫זה הסוף שהאחים מננדז ראויים לו.‬
‫ואני מתפלל למען הצדק‬
‫שזה הסוף שהם יקבלו.‬
‫מר דאן, אנחנו עומדים לצאת.‬
‫יש עוד משהו שאתה צריך?‬
‫מה שמך?‬
‫פול. פול ד'אמיליו.‬
‫פול, יש כאן פרוסת טירמיסו שלא נגעו בה.‬
‫לא הייתי רוצה שהיא תיזרק.‬
‫הלוואי שיכולתי,‬
‫אבל יש לי צילומים מחר,‬ ‫ואני חושב שאני צריך להצטלם בלי חולצה.‬
‫ההקרבות שאנחנו מקריבים למען הייעוד שלנו.‬
‫מר דאן, רק רציתי לומר‬
‫שאני ממש מצטער על מה שקרה לבת שלך.‬
‫אהבתי אותה ב"פולטרגייסט".‬
‫זה היה אחד הסרטים האהובים עליי כילד.‬
‫לא ראיתי אותו כבר שנים.‬
‫אני לא מסוגל לצפות בו.‬
‫לעזאזל, ביס או שניים של טירמיסו‬ ‫לא יהרגו אותי.‬
‫אני איפטר מהם במכון הכושר‬ ‫בבוקר לפני הצילומים.‬
‫אפשר?‬
‫בהחלט.‬
‫אני מניח שאין לך ילדים.‬
‫עדיין לא. יום אחד, אולי.‬
‫לאשתי לשעבר ולי היו שתי בנות לפני דומיניק,‬
‫אבל שתיהן מתו בינקותן,‬
‫מה שהפך את דומיניק לבת הנס שלנו,‬
‫המלאך שלנו,‬
‫ותמיד הנחנו שהיא תקבור אותנו.‬
‫ככה זה אמור להיות, נכון?‬
‫הייתי משוכנע‬
‫שזה יהיה הרגע הקשה ביותר‬
‫בכל הזוועה הזאת...‬
‫בעצם, בכל חיינו.‬
‫אבל טעיתי.‬
‫היה הרבה יותר קשה‬ ‫לצפות במשפטו של ג'ון סוויני,‬
‫ולראות איך ההגנה ניסתה להפוך אותו לקורבן.‬
‫בן כמה היית?‬
‫הייתי בן חמש בערך.‬
‫אני זוכר את אבא שלי‬ ‫חוטף התקף זעם מתוך שכרות‬
‫ומוחץ את צווארה של אמא שלי.‬
‫פחדתי שהוא יהרוג אותה.‬
‫והאם הוא היה אי פעם אלים כלפיך?‬
‫כן.‬
‫פעמים רבות.‬
‫ההתעללות הייתה אינסופית.‬
‫תן לי לספר לך על התעללות.‬
‫הוא חנק את דומיניק למשך חמש דקות.‬
‫הילדה שלי‬
‫נאבקה...‬
‫במשך חמש דקות.‬
‫המנוול אפילו הודה בזה ממש שם על הדשא.‬
‫הרגתי אותה. ניסיתי להתאבד.‬
‫הוא ישב בכלא שלוש שנים וחצי.‬
‫הוא קיבל עבודה כשף בסנטה מוניקה.‬
‫זה לא צדק.‬
‫לא, זה לא.‬
‫לכן אני לעולם לא מאמין לאף מילה‬ ‫שיוצאת מפיו של סנגור.‬
‫הם ישקרו, ירמו, יגנבו,‬ ‫יעשו כל דבר כדי לנצח.‬
‫אפילו אם זה אומר‬ ‫לחלל את זיכרונם של הקורבנות האמיתיים.‬
‫שזה כמו לרצוח אותם פעם נוספת.‬
‫איך היה הטירמיסו?‬
‫ברור שהוא היה מעולה.‬
‫ברור.‬
‫אני יכול להישאר יותר, אם אתה רוצה.‬
‫כבר מאוחר, פול.‬
‫ולייל מננדז עולה להעיד מחר.‬
‫אבל תודה שהקשבת.‬
‫ובהצלחה בצילומים שלך.‬
‫- הסעת אסירים‬ ‫שמרו מרחק -‬
‫ההגנה קוראת לג'וזף לייל מננדז.‬
‫הרם את יד ימינך.‬
‫האם אתה מצהיר בשבועה‬
‫שהעדות שתמסור בעניין זה היא האמת,‬
‫כל האמת ושום דבר מלבד האמת,‬ ‫כה יעזור לך אלוהים?‬
‫כן.‬ ‫-שב, בבקשה.‬
‫ההורים שלך היו‬ ‫מרי לואיז מננדז וחוזה מננדז?‬
‫כן.‬
‫אהבת את אמא ואבא שלך?‬
‫כן.‬
‫וב-20 באוגוסט, 1989,‬
‫האם אתה ואחיך הרגתם את אימך ואת אביך?‬
‫כן.‬
‫למה הרגתם את ההורים שלך?‬
‫כי פחדנו.‬
‫אתה זוכר שירית מטווח קרוב מאוד באביך?‬
‫אני חושב שכן. אני לא זוכר.‬
‫אני זוכר את התמונה.‬
‫התמונה שראית כאן?‬ ‫אתה מדבר על פציעת הראש של אביך?‬
‫ובשלב מסוים, האם הרובה שלך היה ריק?‬
‫כן.‬
‫היה משהו ביחס לאמא שלך שהבנת אז?‬
‫ראית משהו או שמעת משהו?‬
‫אפשר היה לראות מאחורי אבא שלי תנועה.‬
‫זה נראה כמו תנועה.‬
‫ו...‬
‫טענתי מחדש.‬
‫טענת מחדש?‬
‫זה "כן"?‬ ‫-כן.‬
‫ומה עשית אחרי שטענת מחדש?‬
‫כיוונתי ויריתי בה מקרוב.‬
‫לייל, אני רוצה להחזיר את תשומת ליבך‬ ‫לגיל שש,‬
‫אבא שלך נהג לצלם תמונות שלך ושל אחיך?‬
‫כן.‬
‫כבודו, תוכל בבקשה‬ ‫לבקש מהעד לדבר בקול רם?‬
‫כן. מר מננדז, אם לא אכפת לך‬ ‫לדבר קרוב יותר למיקרופון.‬
‫אני מתנצל, כבודו.‬
‫מר מננדז, על המעטפה הזאת כתוב:‬ ‫"יום הולדת שש של אריק".‬
‫אתה מזהה מי מצולם בתמונה הזאת?‬ ‫-זה אני.‬
‫ובזאת?‬
‫זה אחי.‬
‫אתה מזהה את הסימן על אחיך?‬ ‫-כתם הלידה.‬
‫כתם הלידה החום.‬
‫וכשאבא שלך נהג לצלם תמונות כאלה,‬
‫האם נראה שהוא צילם את הפנים שלכם?‬
‫לא, הוא היה מצלם תמונות‬ ‫של אזור איבר המין שלנו,‬
‫של החלק התחתון של הגוף, ו...‬
‫או כשאתה מתכופף.‬
‫ובין הגילאים שש עד שמונה,‬
‫אבא שלך אי פעם קיים מגע מיני איתך?‬
‫כן.‬
‫איך זה התחיל?‬
‫פשוט...‬
‫זה התחיל ב...‬
‫אחרי אימוני הספורט, הוא היה עושה לי עיסוי.‬
‫והוא היה מראה לי ומלטף אותי‬
‫ומבקש ממני לעשות את אותו דבר איתו.‬
‫והוא היה מושיב אותי על הרצפה.‬
‫והוא... הנחה את התנועות שלי.‬
‫והייתי עושה איתו מין אוראלי.‬
‫רצית לעשות את זה?‬
‫ובשלב מסוים, הוא עשה לך דברים אחרים?‬
‫כן.‬
‫הוא...‬
‫כן, הוא השתמש בחפצים,‬
‫מברשת שיניים,‬
‫ו... סוג של כלי גילוח.‬
‫מה הוא עשה בהם?‬
‫היו לנו סשנים עם חפצים.‬
‫הוא היה משכיב אותי על המיטה כשאני עירום,‬
‫והייתה לו שפופרת של וזלין, והוא פשוט...‬
‫הוא שיחק איתי.‬
‫ובשלב מסוים,‬
‫אבא שלך ניסה לחדור אליך עם משהו אחר?‬
‫כן. הוא...‬
‫אנס אותי.‬
‫בכית?‬
‫כן.‬
‫דיממת?‬ ‫-כן.‬
‫פחדת?‬ ‫-מאוד.‬
‫ביקשת ממנו שלא יעשה את זה?‬
‫אמרתי שאני לא... אני מצטער.‬
‫אמרתי שאני לא רוצה לעשות את זה ושזה כואב.‬
‫הוא אמר שהוא לא רוצה לפגוע בי,‬ ‫ושהוא אוהב אותי.‬
‫סיפרת לאמא שלך?‬ ‫-כן.‬
‫מה אמרת לאמא שלך?‬ ‫-אמרתי לה להגיד לאבא שלא יעשה לי את זה.‬
‫שהוא כל הזמן נוגע בי.‬
‫מה אמא שלך אמרה?‬
‫היא אמרה, "תפסיק עם זה. אתה מגזים.‬
‫"אבא שלך צריך להעניש אותך‬ ‫כשאתה עושה דברים רעים."‬
‫והיא אמרה שהוא אוהב אותי.‬
‫וסיפרת פעם למישהו אחר?‬
‫לא, כי פחדתי,‬
‫ואבא שלי לא רצה שאספר את זה.‬
‫הוא אמר שיקרו דברים רעים אם אספר למישהו,‬
‫ושהוא יהרוג אותי.‬
‫סיפרת לאחיך?‬
‫לא.‬
‫עשית משהו לאחיך?‬
‫כן.‬
‫מה עשית לאחיך?‬
‫לפעמים הייתי... כשהרגשתי...‬
‫אני לא יודע...‬
‫לקחתי מברשת שיניים ו...‬
‫שיחקתי עם אריק באותו אופן.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אני לא יודעת מה קרה שם. זה היה לא ייאמן.‬
‫זה היה ממש לא ייאמן!‬
‫וכולם באולם האמינו לזה!‬
‫הם האמינו לזה.‬ ‫אני חושבת שהם האמינו לכל מילה.‬
‫אני...‬
‫אני ממש מצטער, פאם. אבל תצטרכי לסלוח לי.‬
‫אמרתי לך שאצליח לרגש את המושבעים.‬ ‫עשרה מול שניים. זו תהיה ההצבעה.‬
‫כי זו הייתה העדות הכי טובה‬ ‫שאי פעם ניתנה בבית המשפט.‬
‫הייתי כמו אביר לבן על הדוכן.‬ ‫-כן. אני מסכימה.‬
‫אני לא אסתפק רק בספר.‬
‫אני אקח את כל זה, אהפוך את זה לתסריט‬ ‫ואעשה סרט.‬
‫יודעת מי יכול לגלם אותי? ריצ'רד גרייקו.‬ ‫נשבע לך, השמיים הם הגבול.‬
‫לא אופתע אם המושבעים‬ ‫שלחו לשופט פתק שבו היה כתוב,‬
‫"אנחנו לא צריכים לשמוע יותר.‬ ‫בוא פשוט נעשה סוף לשטות הזאת."‬
‫אני בטח יכול לארגן 10,000 מכתבים‬ ‫מאנשים שאומרים‬
‫שהם יהיו מוכנים לארח אותי בבתיהם. 10,000.‬
‫אפילו כומר מזוין אמר שאני יכול לגור אצלו.‬
‫כן, כומר מזוין.‬
‫אני חייב לך התנצלות.‬
‫אין צורך להתנצל, דומיניק.‬ ‫פשוט תפסיק לעקוב אחריי.‬
‫אני מצטער. לא היה לי מושג.‬
‫אני מאמין לו, מה שאומר שיש שתי אפשרויות.‬
‫או ששני הבנים האלה סבלו‬ ‫את ההתעללות הכי מחליאה שאפשר לדמיין‬
‫וההורים שלהם קיבלו בדיוק‬ ‫מה שהם היו ראויים לו,‬
‫או שהצלחת ללמד פסיכופת שקרן ורצחני‬ ‫לבצע את ההופעה הזאת.‬
‫אני לא יודע איזו מהאפשרויות האלה‬ ‫מפחידה אותי יותר.‬
‫בכל מקרה, מגיע לך מזל טוב, אני מניח.‬
‫דומיניק.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫היא הייתה בחורה יפהפייה.‬
‫וכל החיים היו לפניה.‬
‫את יודעת מה היו המילים האחרונות שלה אליי?‬
‫"אני אוהבת אותך, אבא."‬
‫לפחות יהיה לי את זה לנצח.‬
‫- מפלצות: הסיפור של לייל ואריק מננדז -‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬