Назвіться для протоколу.
Джудалон Сміт.
Д-Ж-У-Д-А-Л-О-Н Сміт. С-М-І-Т.
Я власниця компанії з перезапису аудіокасет,
а також продаю кристали й камені та консультую із цього приводу.
Ще я видаю бюлетень для колекціонерів ляльок.
У мене є дві кішки, Шанті Оз і Іші Кітті.
Як ви познайомилися з Л. Джеромом Озіелем?
Я робила копії кількох записів семінарів про стосунки
й схотіла сходити на такий.
У кінці було вказано, що треба зв'язатися з Інститутом фобій у Беверлі-Гіллз,
і там відповів доктор Озіел.
Він сказав, що мені не потрібен семінар, а потрібна терапія один на один.
Ваші стосунки переросли в сексуальні, так?
Наші стосунки переросли в зґвалтування, промивання мізків, гіпноз...
- Заперечую. - Підтримую.
...фізичне й психологічне насильство, викрадення.
- Заперечую. - Підтримую.
- Пані Сміт. - Ясно. Але ж я розказую!
Вибачте, можете повторити запитання?
Він призначив мені «Ксанакс» і «Прозак».
Він змусив мене здати аналіз на СНІД перед сексом.
Це було на сім місяців, бо тоді він мав розлучитися.
А через сім місяців
він казав, що розлучиться за сім місяців.
Можна спитати, правильно Менендез чи Менендес?
У Джеррі весь цей час була прострочена ліцензія.
- Він не мав приймати людей. - Заперечую.
Пацієнти платили йому за роботу працею, як слуги.
- Ваша честе, заперечую. - Я була секс-слугою.
Заперечення.
Проти чого ці ваші заперечення?
Щоб препарати в горлянку не пхали?
Бо проти цього я теж заперечувала.
Підтримується, пані Сміт.
Вибачте, я просто намагаюся відповісти.
- Клята зірка. - Знаю.
Вона нам так і суд виграє.
- Пані Сміт, ви знаєте, що це? - Так.
Це боргова розписка на 500 статевих актів, які я мусила з ним виконати.
І ви це підписали, так?
Так, і мої кішки були свідками.
Це їхні милі лапки.
Ось.
Коли ви почали записувати доктора Озіела?
Спочатку це робив мій автовідповідач.
Він записував людей, ніби як із якоїсь власної волі.
Алло? Ти ще там?
Боже. Здається, він нас записує.
А потім, оскільки я мала таке обладнання для бізнесу,
так, я почала його записувати.
Я весь... О так.
Я збільшу тобі дозу «Прозака», бо я весь — суцільний шмат палкого кохання.
Це він удає із себе Елвіса.
І коли ми цілуємося, щирість іноді приголомшує.
Хочу оволодіти тобою на підлозі кухні.
Це вірш про кохання.
Це те, що він вважає віршем про кохання.
Це мені подобається.
Мені це дуже подобається, докторе Татусю.
Я часто вдавала для нього дитячий голос.
Пані Сміт, розкажіть нам про минулий Хелловін?
Той, коли Л. Джером Озіел стверджував, що Ерік йому зізнався?
Він знав, що я хочу порвати з ним,
тому використав Лайла й Еріка, щоб заманити мене назад.
Джудалон! Я серйозно.
Він їде сюди, і я боюся. Мені потрібна твоя допомога.
Що?
Я принесла заряджений пістолет. Позичила його в сусіда.
Ви чули, що вони казали в офісі?
Ні, лише що Ерік плакав, а Лайл кричав.
То ви не чули, як вони погрожували Джерому Озіелу?
Єдине, що я чула, — це як Лайл сказав...
Гаваї, га?
Ви чудово проведете час, куди б ви не поїхали.
Із цим не помилитеся.
Успіхів, докторе Озіеле.
«Успіхів, докторе Озіеле».
Правильно. І Джеррі не був наляканим, коли вони пішли.
На кону 14 мільйонів доларів.
Джудалон!
Я хочу допомогти їм інвестувати їх.
І так, «АвтоМакс» — моя компанія, але це також чудова інвестиція.
А потім почався жах.
Припини!
Ні!
Ось так.
Ковтай.
Але, крім цього, все стабілізувалося?
Так.
Вона й раніше вже намагалася це зробити.
Але я її лікар.
Далі я сам упораюся.
Ні.
Якщо ти покинеш мене, я здам тебе в психлікарню.
Він постійно казав мені, що Ерік прийде за мною.
Мені снилися кошмари.
І він постійно розповідав, як око Кітті звисало із очної впадини,
коли її знайшли. Знову й знову.
Він сказав, що моя мати — відьма, яка збирається мене отруїти.
Він використовував слово «шипи», щоб загіпнотизувати мене.
Тож коли він казав «шипи», я нічого не тямила.
Він мене ґвалтував.
Він мене двічі зґвалтував.
Чи звинувачували Л. Джерома Озіела в нападах на інших пацієнтів?
- Заперечую, не стосується справи. - Стосується. Чи мав секс ще із кимось?
Чи виписував наркотичні препарати без рецептів?
- Заперечую. - Підтримується.
Чи називав хтось ще його «доктором Татусем»?
Я сказав, підтримую.
- Викресліть це з протоколу. - Знімається.
Коли ви пішли в поліцію, це було заради безпеки?
Для захисту від чоловіка, який ґвалтував вас і міг убити?
- Так. - До чого це, адвокатко?
- І що там зробили? - Абсолютно нічого.
Пані Сміт, ви закохані в доктора Озіела?
Боже, ні.
Ви кажете це не тому, що він не хотів розлучитися й мати з вами дітей?
Я не хотіла дітей, схожих на нього.
Дякую, пані Сміт. Запитань більше немає.
Зробімо перерву на обід. Продовжимо о 13:30.
Присяжні, я нагадую вам, що не можна обговорювати справу.
Ти це відчув?
Ні. Що відчув?
Чотирнадцять мільйонів, бро.
Я думав, буде під 30.
Мабуть, близько 30, якщо ми продамо маєток,
але припустимо, 14.
- Але треба заплатити юристам. - Отже, 13.
Гадаю, я думав наперед весь цей час, бо я знав, що ми їх отримаємо,
тож я знаю точно, про що мрію. «Містер Баффало», книга.
І ще буде фільм.
Ти це знаєш, правда?
Еріку, про нас знімуть фільм.
Е!
- Хто нас гратиме? - Не знаю.
Ми з тобою маємо знайти спосіб вирішувати такі речі.
Гаразд.
Просто починай думати про свою мрію.
Що ти хочеш робити, коли все це скінчиться, бо вже скоро.
Бляха, ми це зробили.
А всі ті виродки, які кажуть, що ми серійні вбивці, як Джеффрі Дамер?
Кузени Дамер.
Хай котяться до біса.
Браян Босворт чудово зіграв би Лайла.
Гадаю, Роб Лоу міг би зіграти тебе.
Він сексапільний.
Улаштуймо прослуховування.
ЧУДОВИСЬКА: ІСТОРІЯ ЛАЙЛА Й ЕРІКА МЕНЕНДЕСІВ
Що це було?
- Що за... - Ви це чули?
17 СІЧНЯ 1994 РОКУ
Відчиніть брами!
Лайле!
Досить.
Вітаю. Зв'яжіть мене з в'язницею Лос-Анджелеса.
Пахне газом. Треба тікати.
Мені треба знати, чи не зруйновано будівлю.
Нам треба йти.
Я мушу знати, чи вцілила будівля.
- Клади слухавку. Ходімо! - Можете сказати, чи вона ціла?
Чорти.
- Леслі, я щойно говорила з Лайлом. - Слава богу. Ти додзвонилася?
Усе гаразд. З ними обома. Потрусило, але все гаразд.
Це не припиняється.
Як там у вас? Ти ж у Вествуді живеш?
У Шевіот-Гіллз, але будинок новий.
Я думала, він завалиться.
Дзвонила Вайсбергу, він каже, тут небезпечно продовжувати.
Він готовий до інших варіантів, розглядає залу суду в центрі.
Принаймні Еріка у й Лайлу туди простіше діставатися.
Малкович, друже. Клятий Джон Малкович.
Він грав мене у «Суботнім вечорі».
Норма бачила, каже, це було круто. Ми відомі.
Головне не лише суд, а й ми.
Наші рейтинги зашкалюють. Просто зашкалюють, Еріку.
Ти ж знаєш, що на трибуні можна плакати?
Так.
Тобто...
Я тобі це кажу, а ти актор і сценарист.
Не те щоб ти вдавав...
Я розумію, про що ти.
Я маю на увазі лимони та корицю.
Не бійся бути емоційним тощо.
Лайле, я впораюся.
Сьогодні будемо вдома.
Назвіть своє ім'я.
Ерік Ґейлен Менендес. М-Е-Н-Е-Н-Д-Е-С.
Пане Менендесе, ви в курсі специфічних особливостей цього мікрофона?
Що?
Якщо ви надто близько, він фонить. Якщо надто далеко — вас не чутно.
Так, зрозуміло.
Добре. Тож якщо можна, будьте на середній відстані.
Гаразд.
Думаю, вам треба сісти ближче.
- Так. Занадто близько, Еріку. - Гаразд.
- Просто... - Гаразд.
Гаразд. Саме там.
Добре.
Ну ж бо, Еріку. Уперед.
Я просто почувався незначним.
Мікрофон фонить.
Я думав, що він мене якось покарає, бо коли...
Еріку, треба сісти далі. Мікрофон фонить.
Вона прослуховувала й записувала мої дзвінки бо...
Далі від мікрофона.
Вона прослуховувала мій телефон.
Вона клала... Вона клала...
- Треба додати гучності, ось. - Гаразд.
Заступнику Вольфе, можете налаштувати мікрофон?
Можете сісти глибше в крісло?
Далі.
Не міняйте позицію.
Так добре?
Так. Продовжуймо.
У шафі були пластикові контейнери.
Він усе псує. Він схожий на психа.
Посередині між чим і чим?
Між моєю спальнею і спальнею моїх батьків.
Далі від мікрофона.
Далі від мікрофона. Ось так. Далі.
Треба відсісти назад, бо мікрофон фонить. Треба обпертися на спинку крісла.
Ось тут. Гаразд?
Вам було 11?
Мені було 11.
Проблема в тому, що ви відвернулися.
Говоріть у мікрофон.
Гаразд. Знаю. Мені треба в туалет.
Потрібна перерва.
Гаразд. Візьмемо перерву.
Якою, за вашим переконанням, була першопричина того,
що ви й ваш брат зрештою застрелили своїх батьків?
Те, що я сказав...
Що ви сказали?
Те, що я сказав Лайлу, що...
Що ви сказали Лайлу?
Мій батько...
Мій...
Гаразд. Тож що ви сказали Лайлу?
Що батько...
Мій...
- Можете відповісти? - Так.
Що мій батько розбещував мене.
А ви щось хотіли від брата?
Тому ви йому сказали?
Лише щоб це припинилося.
Були різні види домагань, Еріку?
- І... - Так.
Скажіть нам, як саме ви їх назвали?
Коліна.
Коліна?
- Це був один із видів? - Так.
Гаразд. Які ще види?
Лагідний секс.
У мікрофон.
Лагідний секс.
Ще які?
Гаразд. Який інший тип?
Жорстокий секс.
Пане Менендесе,
після того, як ви з братом застрелили своїх батьків,
ви багато брехали.
Заперечення. Спірно.
Відхилено.
Ви брехали. Ви брехали журналістам.
Ви брехали рідним.
Ви брехали детективам.
Але тепер ви кажете правду.
Це запитання?
- Ви кажете правду? - Так.
- Про все. - Так.
- Ви не брешете? - Ні.
- Про будь-що. - Ні.
Чудово. І ви справді поїхали до «Біґ 5» у Санта-Моніці
вранці 18 серпня, щоб купити пістолети?
Так. Без сумніву.
Але ви з Лайлом дослідили питання
й вам сказали, що не можна забрати пістолети одразу,
- бо термін очікування 15 днів. - Так?
Так.
Пане Менендесе, ви знали, що «Біґ 5» перестали продавати пістолети в 1986 році?
Ні, я цього не знав.
Гаразд.
Пані Бозаніч, там були пістолети.
І ми дивилися на них.
Але співробітник сказав, що їх не можна одразу забрати. Тому...
І це все сталося у 1989 році?
Так.
Пане Менендесе,
ви брехали в минулому, але тепер ви не брешете?
Ні.
Гаразд.
Більше запитань немає.
Нащо ти це сказав?
Що ми намагалися купити пістолет у «Біґ 5»?
Лайле, я ж казав, бо я так пам'ятаю.
Я казав правду.
Ні, ми намагалися купити пістолети у магазині зброї на Сепульведі.
У «Біґ-5» у Санта-Моніці були лише пневморушниці біля довбаних вудок.
Тому нам довелося їхати в Сан-Дієго, довбню.
Гаразд, пробач мені, Лайле.
Я не дивився на карту. Я не мав при собі «Путівника Томаса».
Коли я виступав, це була промова життя. А тебе спіймали на брехні.
Я не брехав.
Як ти можеш таке казати?
Я сидів там кілька годин.
Ти був схожий на психа. Ніби хотів когось убити.
Так, бо мікрофон дістав.
Це неживий об'єкт. Нащо він тобі?
Ближче-далі. Сиди вже спокійно.
Завмри й відповідай на запитання, як тренувалися.
Не звинувачуй у цьому мене.
Це не моя провина. Ти зробив це.
Ти змусив мене це зробити. Усе. Це була твоя ідея.
Ти цього не міг сказати.
Це я зробив?
Я?
Ти був одержимий «Клубом молодих мільярдерів».
Це ти написав сценарій про вбивство своїх батьків.
Даруй, до речі, що ризикую повторитися,
але що це в біса за назва така, «Друзі»?
Хто дивитиметься будь-що під назвою «Друзі»?
Як ти смієш, скотино!
Я міг би сказати з трибуни для свідків, що це сталося,
бо батьки записували твої розмови й чули, що ти говориш про гейську дурню.
І дізналися, що ти й Крейґ Чіньяреллі
насмоктували один одному прутні
й про купу іншого нечестивого лайна.
Міг би сказати, що ти прийшов до мене й благав якось допомогти тобі.
- Я не гей, Лайле. - Та нас ти трахнув.
Це все через тебе.
Це твоя провина.
Справді?
А сам відстрелив голову батькові й поцілив мамі в обличчя.
Не забуваймо, як вони чинили з нами, гаразд?
Вони отримали по заслузі.
Пологи пройшли чудово. Легко.
І він здоровий?
Ваш син ідеальний.
Здоровий. Три кілограми 320 грамів.
Хочете потримати його?
Привіт.
Кірк Кемерон — хороший актор.
Та він не звабливий. Розумієш?
Лайл Менендес звабливий. А поглянь-по.
Знаєш, хто це?
- Тімбер Дон. - Це моя дівчина.
Що? Іди під три чорти.
- Нізащо. - Клянуся. Я покажу її листи.
Дістали вже ці поштовхи.
Скоро вони закінчаться. Між ними все більше часу.
- Гаразд, готовий? - Так.
Привіт, любий.
Вітаю вас.
Як там ваш малюк?
Він дуже гарний.
Але сьогодні усе заради тебе.
Витягнімо тебе звідси, гаразд?
Це прокуратура повинна все доводити в цій справі.
Так, щоб не лишилося сумнівів.
Ми розповімо вам подробиці недовершеного самозахисту.
Це означає, що коли людина чесно й щиро переконана,
що їй загрожує небезпека, від якої захищається,
то її можна засудити лише за ненавмисне вбивство.
Обвинувачення ж каже, що це було через гроші.
Та Марта Кано розповіла: хлопці знали, що їх немає в заповіті.
Вони знали, що не отримають страхову виплату на 5 мільйонів,
бо Хосе не проходив медогляд.
Якби вони зачекали два тижні, то б отримали ці п'ять мільйонів.
Чому б не почекати, якщо все через гроші?
Обвинувачення вкаже на те, що вони купили рушниці.
Чи означає це, що вони мали намір застрелити батьків?
Дозвольте запитати.
Якщо ви живете в районі, де було багато крадіжок,
і ви купуєте зброю, чи плануєте ви вбивати?
Ні, ви захищаєтеся.
Якби вони мали намір убити,
чому б їм не почекати два тижні на пістолет?
Навіщо купувати два здоровенні дробовики?
Обвинувачення сподівається, що ви забудете про кузена Енді,
якому Ерік у віці 12 років розповів, як батько масажував йому пеніс
і як було боляче.
І він запитав його, чи це було нормально.
Або ж про кузена Ела,
який розповів, як Хосе змушував Еріка й Лайла приймати душ із ним.
Як він їх бив до синців і саден.
Як у віці шести років, коли почалося розбещення,
Ерік, який був дуже веселою дитиною, став цілковито замкненим.
Або ж про кузину Даян,
яка сказала, що Ерік і Лайл боролися за привілей
не спати з матір'ю.
Чи про тренера Водлінгтона, який заявив, я процитую:
«Хосе Менендес був найгіршим батьком
і найсуворішою людиною, яку він будь-коли зустрічав».
«Ерік і Лайл принесли нам славу й стануть ідеальними лабораторними щурами».
Ось такі кнопки й шпильки вколювали в стегно
або шкрябали ними його пеніс.
Іронічно, що Хосе і Кітті померли від своїх призів.
Адже ці хлопці були для них виключно цим. Призами.
Члени тієї родини не розмовляли.
Це збочені сексуальні експерименти, а серйозні кривдники
надзвичайно владні над об'єктами експериментів.
Проблема в тому, що коли з дітей знущаються, як із цих,
вони не завжди виростають ідеальними екземплярами.
У цій країні ми не дуже поважаємо дітей.
Гадаємо, що вони брешуть, вигадують. Що вони фантазують.
Не дивно, що дітям, з яких знущалися, так важко довіряти дорослим.
Якщо моїх клієнтів звали б Лайлою і Ерікою Менендес,
чи мало б це значення для вас?
Бо цього не мусить бути.
Хлопчики не повинні ставати жертвами, але іноді так трапляється.
А жертву звинувачувати не можна.
Розумію, моє заключне слово було дуже довгим.
Але це тому, що щойно я закінчу цю промову, я мушу відпустити Еріка.
А я не хочу його відпускати.
Як і Джил не хоче відпустити Лайла.
Знаєте, мене питали,
чого хочу я від усього цього.
І...
Моя відповідь не з дуже юридичної площини.
Я хочу побачити, як Ерік ітиме вулицею.
Без наручників.
Без кайданок.
Просто йтиме.
Вільний від усього цього.
Що б не сталося далі,
це у ваших руках.
Ви були чудовими присяжними.
Я дякую вам за це.
Ми змогли, чуваче.
Усе.
Бачив, як кубинка й та темношкіра дивилися одна на одну?
Вони точно не скажуть «винні».
Так, тобто...
Я не знаю.
Вони можуть не дійти згоди. Тоді все спочатку.
Еріку, це надто дорого.
Цей суд коштував мільйони доларів платникам податків?
А для чого? Засудити пару людей, яких любить Америка?
Іди до бiса.
Люди не дозволять їм знову судити нас. Це всіх збісить.
Я не знаю.
Просто здається, ніби...
Ніби що?
Ніби щось змінилося.
Усе місто на межі.
Спочатку заворушення, тоді землетрус, тепер очікування вердикту.
А знаєте, кого жахають землетруси?
Еріка Менендеса.
Він у списку потенційних самогубців.
Я ж казав! Не можу.
Вочевидь він втрачає самоконтроль.
Він ночами пише якийсь науково-фантастичний роман.
«Він знову благополучно втік через портал чаклуна
назад у 17-й вимір».
А ще він малює.
І знаєте що?
Виходить добре.
Ну він управніше стріляє, ніж знайомі мені художники.
А ось найкраща частина.
У Еріка з'явилася дівчина.
«Я не знаю, як усе складеться.
Я не знаю, як так вийшло, що ці почуття настільки захопили мене.
Але я знаю, що вони щирі.
Ніби я знаю тебе цілу вічність, Еріку.
І знатиму тебе решту життя. Посилаю все моє кохання».
Теммі.
Нащо жінки хочуть зустрічатися з психопатами?
Який їй із того зиск?
Подружні візити їй не світять, якщо ти про це.
Гадаю, Еріку це лише на руку.
Відчуваєте?
Господи, вони просто не припиняються.
Тіме!
Що? Усе гаразд.
Усе гаразд.
Дихай глибше.
Усе добре.
У мене вже нерви розхитані.
Я вся розбурхана.
Це ж навіть не сильно було. Правда?
Не сильно.
Я забула, які вони безпорадні.
Вони не можуть розслабитися. Це як...
Не можна нічого передбачити.
Так, розумію.
Але тебе хвилює те, що наближається,
і це не черговий землетрус.
Гадаю, Лайл був генієм на трибуні для свідчень.
Може, злим генієм.
Але я не можу сказати того ж про Еріка.
Я бачив присяжних,
і не думаю, що він установив із ними зв'язок.
А як вам ця Джудалон?
Агов, пане Данне!
Вітаю.
Джудалон Сміт.
Вітаю.
Отже, слухайте. Демі була на обкладинці.
І Мішель Пфайфер була. Я розумію. Вони зірки.
Чекайте.
Ви про обкладинку «Венеті фейр»?
То ось, мені цікаво, чи є у вас номер Грейдона Картера?
Бо я щоразу можу додзвонитися лише до сучки на рецепції.
Ну а ти як гадаєш?
Навмисне вбивство першого ступеня...
Чи їх просто звільнять?
Чесно, я не знаю.
Але знаю ось що...
Якщо присяжні відпустять їх,
ті дві мертві душі ходитимуть по землі...
й переслідуватимуть їх.
Карма їх наздожене.
Підведіться.
Дякую.
СТЕНЛІ М. ВАЙСБЕРГ СУДДЯ
Після довгих роздумів
присяжні, на жаль, не дійшли згоди й не можуть винести вердикт.
Тобто присяжні зайшли в тупик.
Отже, боюся, я мушу оголосити про ануляцію судового процесу.
Будь ласка, зберігайте спокій.
Заспокойтеся, будь ласка. Ну ж бо.
- Але це ж добре. Так? - Порядок, будь ласка.
Якщо ми не винні, то що?
- Поговоримо пізніше. - Так, але що це означає?
Усе через чоловіків.
Будь ласка, порядок.
ШІСТЬ МІСЯЦІВ ПО ТОМУ
Як ви знаєте, нам доведеться зробити все це знову.
І ви, пані, ви мої героїні.
Це ви дійшли висновку, що Ерік або невинний,
або винний у ненавмисному вбивстві.
Я хочу трохи вас порозпитувати.
Що ж сталося? Що ми пропустили?
Що такого почули чоловіки, що аж настільки вперлися?
І що, на вашу думку, вони мали би почути?
Під кінець я відчула, ніби Ерік і Лайл — то мої сини.
Але я думаю, що, певно, материнський інстинкт
чоловікам непритаманний.
Я просто не думаю, що вони б так убили своїх батьків,
хіба що сталося щось погане.
Що ж, не я так думаю. Гадаю, так думають вони.
Вони думають, що сексуальне насильство не трапляється з хлопцями.
Гаразд. Що ще?
Чи ми не... Перепрошую.
Ви сказали... А ми можемо йому подзвонити?
Привіт, Еріку. Це твої дівчата.
Привіт, Еріку.
Ми хотіли сказати...
Я Тіна. Дуже рада офіційно познайомитися,
хоча здається, що я тебе знаю.
Я просто хотіла сказати, що нам усім дуже шкода.
Ми не вважаємо, що це справедливо.
Саме так.
Еріку, ти це чув?
Леслі, можемо поговорити?
Авжеж.
Секунду.
Привіт. Як справи?
Ти такий пригнічений.
Так.
Не падай духом, гаразд?
Ми виграємо. Обіцяю.
Ні, ви не можете обіцяти.
Ох, Еріку.
Щось змінилося.
Розумієте?
Наприклад, усі ЗМІ тепер проти нас. Знаєте?
Я отримую ненависницькі листи.
Такого раніше не було.
Тому...
Я не знаю.
Просто здається, що щось змінилося.
Не знаю, що, але...
здається, що все скінчено.
Я не дозволю тобі так впасти духом.
- Нізащо. Ми виграємо. - Ні, усе гаразд. Поговоримо пізніше.
Дякую. Бережіть себе дорогою додому.
- Дякую. Бувайте. - Бувайте.
Насправді, пані Абрамсон...
якщо ви дійсно хочете знати, у чому була проблема, чи то одна з проблем...
Гадаю, інші жінки не схотіли вам казати.
То, будь ласка, скажіть.
Отже, чоловіки насправді...
Ні, їм не подобалися ні Ерік, ні Лайл, це правда.
Але більш за все — ви.
Не знаю, чи це допоможе,
але їм не сподобалися ви.
Що ж... Дякую, що сказали. Усе гаразд.
Так, звісно.
Ще раз дякую.
У нас є погані новини.
І їх багато.
Гаразд.
Не знаю, як іще це сказати.
Найлегше почати з того, що грошей немає.
Мене не хвилюють гроші.
Мали б хвилювати, бо їх немає.
Хіба що ми з Леслі працюватимемо безоплатно...
Гроші є.
- Повір мені. Немає. - Гроші будуть.
Тож зробімо все швидко.
Але я попрошу вас вести журнал робочого часу,
і тоді ми заплатимо.
Я вам заплачу.
Слухайте, буде книга.
Я пишу книгу.
Моя подруга Норма допомагає,
хоча вона насправді виконує роботу секретарки.
Але вона цілковито одержима мною.
Однозначно закохалася в мене.
Це справді щось особливе.
Ну й вона допомагає мені писати.
Це вона пише книгу, Лайле.
Ми обоє над нею працюємо. Але так, це моя книга.
Ні, я кажу про те, що книга от-от вийде.
Бо ти дозволив їй записувати себе.
Тож тепер вона публікує записи.
Це і є книга.
Ні, це не вона.
Лайле, ти їй усе розповів.
«Я ж казав, що можу розчулити присяжних, бо я тренувався плакати.
І я так добре плачу».
«Треба придумати історію про Озіела
й чому ми йому не сказали про секс.
Або ми можемо сказати, що він нас шантажував».
«Тієї ночі я справді погарячкував».
«Мова йде про ніч убивств».
Ще вона пише: «Лайл розповів мені про всі види жорстокого поводження з дітьми,
які він планував використати на суді».
Це клята брехня, Джилл! Я ніколи цього не казав.
Вона тебе записувала!
- Ти знаєш, що це означає? - Ні.
Що всі твої свідчення перевірятимуть перехресними допитами, якщо свідчитимеш.
Гаразд.
- Тож... - Ти не можеш давати свідчення.
У другому суді — ніяк.
Лайле, це нищить весь наш захист.
Отже, тобі залишається покластися на Еріка.
Що?
Ні.
Лайле...
Я більше не можу тебе представляти.
Я допоможу тобі знайти хорошого громадського захисника.
Але я не працюватиму на другому суді.
Вибач мені.
Трясця.
За останніми даними, вони банкрути.
І знаєте, я собі казав...
«Хіба люди справді можуть жертвувати гроші братам Менендесам?
Пожертви на справу Менендесів?
До біса Менендесів.
«До біса Менендесів?» Що це за розмови?
Тепер усе залежить від тебе.
Але, знаєш, у дечому це спрощує наше життя.
Ти завжди викликав більше симпатії.
Це неправда.
Правда. Ти кращий свідок, ніж Лайл.
Ми вже не можемо обстоювати самозахист, тому...
Ні.
Суддя...
не хоче знову анулювати розгляд.
Отже, недовершений самозахист не розглядається.
Але це була правда.
- Так усе й було. - Так.
Таким був наш захист.
Візьмемо щось інше.
Тобі це не сподобається,
але, Еріку, немає жодних доказів,
що це ти вбив маму чи батька.
Можливо, ти стріляв у них, але батька вбив Лайл.
Він вистрелив йому в потилицю, і це було причиною смерті.
А потім він вийшов перезарядити рушницю, бо ваша матір була ще жива.
Ви знаєте, як вас ненавидять?
Ні, ви це знаєте?
Ви погано впоралися зі своєю роботою.
Одягнули на мене окуляри, які мені не потрібні.
Змалювали нас у пастельних тонах.
Це не спрацювало.
- Еріку... - Усе не спрацювало.
А тепер нас усі ненавидять. Моє життя скінчилося.
- Ні, це не так. Це... - Замовкніть!
Стуліть свій клятий рот!
Ви геть нічого не знаєте.
Гаразд? Я знаю.
Як ви мені допоможете?
Як ви це виправите?
Ви не можете.
Уставай. Сьогодні прибирання.
Чому?
Очікуємо VIP-перону.
О. Джей Сімпсон їде з Елом Коулінгом у тому «форді бронко».
Поліція каже, О. Джей погрожує йому пістолетом
і наказує везти його до будинку матері.
Повторюю, ми рухаємось на північ по 405 шосе,
щойно проїхали Манчестер.
Гадаю, зараз він у Ла-Тієрі.
Дорожній патруль, поліція Лос-Анджелеса
й принаймні десяток поліцейських машин
ОКРУЖНА В'ЯЗНИЦЯ
переслідують його із сиренами —
відбувається справжня погоня за О. Дж. Сімпсоном...
НОВИНИ
...тоді як він, як ми вважаємо,
їде до свого будинку в Брентвуді.
Можна називати тебе Джус?
Ви ж охоронці.
Звіть як хочете.
Джус так Джус.
- Почувайся як удома. - Дамо тобі розташуватися, Джусе.
Ага, а у вас є що поїсти?
- Зараз щось знайдемо. - Дякую.
Друже мій.
Агов.
О. Джею?
- О. Джею? - Так, хто це?
Я Ерік. Ерік Менендес.
Реально?
Так.
Один із братів?
- І інший брат із тобою? - Ні, він в іншому блоці.
Чорт. Ви вже давно тут.
Так, уже три роки.
У нас скоро буде новий суд із нуля.
Кажу тобі, я тут ненадовго.
Бляха, бо я цього не робив.
Знаєш? Ніколь мене вдарила.
Ти чув, що про мене кажуть?
Так.
Чув, ага.
Я чув, що... Не знаю, чи це так.
Роберт Шапіро — це твій адвокат?
Так.
Ну так, у мене всякі є. Сам знаєш, про що я.
Так. Але я просто хотів сказати, що...
Він колись був нашим адвокатом.
І насправді він...
Краще дещо остерігайся його,
бо він нам підгадив.
Я міг би залишитися в Лондоні.
І мені, певно, не загрожувала б смертна кара.
Але він сказав мені повернутися додому, тому...
Дякую за пораду.
А ти бачив усіх тих людей на 405-му?
Це було якесь божевілля.
Так. Люди люблять О. Джея.
Важко не думати про те,
що на нас припинять звертати увагу,
бо почнуть приділяти увагу тобі.
- Можна ще дещо сказати? - Так. Авжеж.
Подумай про угоду.
ЧУДОВИСЬКА: ІСТОРІЯ ЛАЙЛА Й ЕРІКА МЕНЕНДЕСІВ
Переклад субтитрів: Ольга Цяцька