În cazul statului California împotriva lui Orenthal James Simpson,
numărul de caz BA097211,
noi, jurații, în urma procesului,
îl considerăm pe inculpat, Orenthal James Simpson,
nevinovat de acuzația de omor, cu încălcarea codului penal, art. 187A,
o infracțiune împotriva lui Nicole Brown Simpson,
conform primului cap de acuzare.
MONȘTRI: POVESTEA FRAȚILOR LYLE ȘI ERIK MENENDEZ
Ce vrei să spui? Suntem terminați?
Fiindcă, sincer, eu nu-s de aceeași părere.
OJ e cel mai mare ucigaș din toate timpurile, nu?
Și a scăpat nepedepsit.
Partea cea mai bună
e că nici n-a fost nevoit să depună mărturie...
Lyle, au de gând să ne distrugă.
Pe Garcetti îl interesează un singur lucru: să fie reales.
De asta vor să ne distrugă cazul,
căci au nevoie de o victorie repede.
Bine, înțeleg asta.
Trebuie să depui o cerere.
E un motiv în plus pentru care să nu angajăm
un avocat public de rahat.
- Charles Gessler e cel mai bun din oraș. - Serios?
Lyle, mă bucur că ne întâlnim.
Intră!
Nici vorbă.
Am spus că „nu”.
Nu știu ce e de făcut ca să rezolvăm asta.
Aș prefera s-o reangajăm pe Jill sau pe Cochran.
Nu pot să-l sun pe Cochran pur și simplu. Nici nu aveți bani.
Leslie, știi câți bani am reușit să strâng săptămâna trecută?
Ce bine că ai adus vorba, fiindcă...
Apropo, e un antet grozav.
„Ajutându-mă, îți declari sprijinul
pentru mulți oameni abuzați.
Supraviețuim împreună.
Dacă poți ajuta donând o sumă în fiecare zi de 15 a lunii,
un certificat de angajament lunar către Fondul de Apărare Lyle Menendez?”
De câte ori ți-am spus să nu mai scrii scrisori?
Pentru că vor fi folosite împotriva ta și impresia e groaznică!
Zise cea care face 4.000 $ pe zi vorbind despre OJ,
atacându-i pe cei care încearcă...
- E slujba mea, da? - Da.
Că veni vorba despre bani, permite-mi să menționez
că eu lupt pentru viețile voastre pro bono.
Ai comandat o perucă nouă la închisoare,
care a costat 2.500 de dolari?
E de la tipul care s-a ocupat de OJ.
- Am comandat. - Lyle!
Cred că putem să ne inspirăm din ce a făcut el.
E clar că tipul a găsit o soluție bună!
Știi ce soluție a găsit? Un slogan!
Cred că toți am avea de câștigat dintr-un slogan.
Iar sloganul nostru poate fi:
„Dacă ai fost abuzat, nu poți fi acuzat.”
- Ce? Ce naiba e așa de amuzant, Erik? - Ești incredibil.
Bine, îmi pare rău. Am greșit. Doar că viața mea e în joc.
Vorbești ca un idiot.
Trebuie să-ți amintesc de ce suntem aici?
Din cauza ta.
Tu ești idiotul.
Trebuia doar să-ți ții fleanca.
Serios?
„Lyle Menendez, în cuvintele lui.”
- La naiba cu nebuna aia! - Nu.
Nu. Nu mai poți face asta.
Fiindcă ne-ai terminat.
Suntem terminați. Au ore întregi de înregistrări cu tine!
- Nu știam că mă înregistrează! - Și pari nebun!
Pari nebun. Îți dai seama cât de prost ai fost?
Apoi ai început să trimiți scrisori,
cerându-le oamenilor să mintă?
Cine ești?
În copilărie, mi-am dorit doar să fiu ca tine.
Știi ce se spune despre tine acum?
Se spune că ai o privire moartă.
Că ai ochii întunecați. Că ești psihopat.
Eram foarte aproape. Lyle, era cât pe ce să fim liberi.
Da, datorită mie.
Datorită ție era să ieșim de-aici.
Dar n-am ieșit.
Și acum suntem terminați și e numai vina ta!
Ne mai trebuia un jurat.
Trebuia să mai convingem un om și am fi scăpat.
Dar asta nu se va mai întâmpla, fiindcă nu ne crede nimeni.
Toți ne urăsc. Toți ne vor morți!
Mi-e foarte frică, pentru că nu vreau să mor.
Nu vreau să mori nici tu. Urăsc ce am făcut.
Aș vrea să nu se fi întâmplat. Să pot da timpul înapoi, dar nu pot.
Acum sunt blocat în iadul ăsta.
Mă gândesc la asta în fiecare zi, în timp ce tu faci pe nebunul!
Pot doar să încerc să ne salvez! Căci acum totul depinde de mine!
Nu știu dacă mai pot să trec prin asta o dată.
Ar fi bine să te descurci, că nu mor aici doar fiindcă ești o japiță jalnică.
Ajunge!
Băga-mi-aș! Tu ai dat-o în bară!
- Trebuia să te omor și pe tine! - Uite-l!
- Uite-l pe fratele meu, ucigașul. - Nenoro...
Păstrează energia pentru tribunal,
fiindcă sunt pregătit să plec naibii de-aici.
Nenoro...
Bine că te văd așa din nou!
- Luați-l! - Fă-ți treaba!
Neno...
Asta e strategia lor: să-i judece pe părinți,
pentru că apărarea eșuează logic, psihologic și legal.
E o poveste falsă care n-a avut loc.
- Obiectez! - Se respinge.
Lyle Menendez nu va depune mărturie
pentru că a scris un fel de glosar al minciunilor sale.
Obiectez!
Se respinge.
Va conta doar mărturia lui Erik Menendez, ucigașul,
și dacă îl veți crede.
Obiectez!
Dnă Abramson, nu continuăm așa.
Se respinge. Lăsați-l să vorbească!
Mulțumesc.
Doamnelor și domnilor, judecați-i pe oameni după acțiunile lor!
Erik Menendez poate spune orice îi trece prin cap,
dar nu uitați ce au făcut Lyle și Erik Menendez!
I-ați vândut lui Jose Menendez acea Alfa Romeo
pe care a cumpărat-o pentru fiul lui, Lyle, corect?
Corect.
Absolvire fericită, fiule!
- Serios? - Da.
Tată, mașina asta e un rahat.
Care era prețul afișat al acelei mașini „de rahat”?
- 32.000 de dolari. - Obiectez!
La ce obiectați?
Că ar conta prețul.
Luați loc!
- Pot să mă apropii? - Nu se poate.
Lyle s-a supărat rău din cauza asta.
I-am spus: „E o mașină frumoasă.”
Dacă mă aplec, ating scaunul pasagerului.
Parcă e o mașină de clovni.
- Mă simt ca un clovn! - Bine.
Îmi pare rău. Îți luăm alta.
Eu și mama ta ne-am gândit că ți s-ar potrivi.
Ați crezut aiurea! Ce mama mă-sii!
Să terminăm odată! Semnează naibii actele!
Mulțumesc că mi-ai cumpărat un rahat.
Ești unul dintre coautorii scenariului Prietenii tăi?
Nu scenariul pentru serialul popular difuzat de NBC.
Tu și Erik ați scris acest scenariu care n-a fost produs.
Corect.
Din câte știi, serialul difuzat de NBC,
în care joacă și Jennifer Aniston,
e despre oameni care își ucid cu cruzime și sânge rece părinții?
Obiectez!
Poate răspunde.
Nu, nu e.
Nu. Fiindcă scenariul Prietenii tăi, scris de voi doi,
e despre un personaj pe nume Hamilton Cromwell
care-și ucide părinții.
Obiectez, irelevant.
Să știți că nu puteți obiecta la tot ce spune.
Craig...
Erik ți-a mărturisit. Nu-i așa?
Da.
Dar nu asta e povestea pe care i-au spus-o ei doctorului Oziel.
Nu.
Și nici nu e aceeași poveste spusă în sala de judecată.
Nu.
Ce ți-a spus Erik?
Că s-au dus la film și că Erik a intrat să-și ia actul fals.
N-a intrat pe ușa din față. A intrat pe fereastra sufrageriei.
Și a spus de ce?
Ușile erau mai silențioase și nu voia să-i trezească.
Deci dormeau.
Da. Asta mi-a spus.
Băga-mi-aș!
Mi-a mai spus că, atunci când s-a întors la mașină,
Lyle era cu armele.
Vrei să facem asta? Acum.
Haide!
Atunci și-au ucis părinții adormiți.
Da.
Da! Futu-i!
Lyle... trebuie să ne schimbăm hainele.
Uite, e sânge! Cum de n-am văzut asta?
Crezi c-au fost premeditate crimele?
- Obiectez! Nu consemnați asta! - Țipați, dnă avocat.
Scuze că țip. Sunt nervoasă, deci vorbesc mai tare.
Nu-mi pasă dacă sunteți nervoasă. În sala mea de judecată, vă controlați.
Dle Cignarelli, cunoști un film numit Clubul miliardarilor?
Da. Practic, e precum scenariul nostru:
copii care-și ucid părinții pentru bani.
Obiectez!
Veți fi acuzată de sfidarea curții.
Eu voi acuza curtea de sfidare,
căci hotărârile dv. mi se par uimitor de părtinitoare.
Erik nu a văzut filmul la televizor din întâmplare, nu?
Nu.
Știa povestea cu mult înainte să fie ecranizată.
Amândoi o știam, căci prietenul nostru Brian...
Ei bine, era despre părinții lui.
Cu 14 luni înainte de crime,
Erik a auzit povestea părinților tăi, care au fost uciși pentru bani.
Păi... da. Corect.
Brian, ți-a scris Lyle din închisoare?
Da. Voia să mă uit la film numit Afacere de familie.
„Vreau să spui că l-am văzut amândoi cu tata,
care a spus că era nerealist, căci tatăl și-ar fi ucis fiul
de cum ar fi început problemele, iar asta te-a șocat.
Apoi vei spune că tata ți s-a părut mereu puternic
și că nu te-ai simțit binevenit.”
Numele, vă rog!
Eric Galen Menendez, M-E-N-E-N-D-E-Z.
- Bună! - Obiectez!
Doar am spus „bună”.
- Intimidare, onorată instanță. - Se respinge.
Erik, e adevărat că te-ai gândit să-ți omori părinții cu o arbaletă,
să-i vânezi ca pe animale?
Ei bine, noi doar...
Am putea folosi o arbaletă.
Că tot ai permisul suspendat și atâtea amenzi pentru viteză...
N-ar fi o problemă, că nu-ți trebuie niciun act.
Când eram la magazin și am crezut că nu vom face rost de arme,
doar am observat că erau arbalete în...
A fost doar un gând. L-am uitat după o secundă.
Dar reîncărcatul.
Da, ai o singură șansă.
Când credeai că nu veți face rost sau când încercaserăți deja?
Nu-mi amintesc.
Dacă ai văzut arbalete unde încercai să cumperi arme,
înseamnă că nu doar te gândeai să cumperi arme,
ci deja încercaseși.
- Obiectez referitor la relevanță. - Se respinge.
Mai erau și alte arme la care te-ai gândit?
Dacă am folosi un cuțit?
- Obiectez, nu e relevant. - Încerc să stabilesc premeditarea.
Onorată instanță, Lyle și Erik Menendez și-au închipuit și au pus la cale
cu meticulozitate moartea părinților.
Cum, de ce și când au plănuit e foarte relevant.
E esențial pentru interesul statului în acest caz.
Corect. Se aprobă.
- Eroare judiciară. - Asta.
Dnă avocat Leslie, încetați!
Vrea să împiedice seria de întrebări pentru că dovedește circumstanțe speciale,
care pot duce la pedeapsa cu moartea.
Nu, vreau doar să mă fac auzită.
- Dnă Abramson, gata! - Onorată...
Asta e...
Erik, când ai cumpărat arme,
e adevărat că inițial ai cumpărat cartușe cu alice de 2 mm?
Nu cred. Cred că...
Citez... Cuvintele tale. „Inițial, am luat cartușe cu alice de 2 mm.”
Bine. Da, îmi amintesc asta.
Și ți s-a părut că nu-s destul de puternice?
De puternice?
Te-ai întors și ai cumpărat cartușe cu alice mari pentru că sunt mai letale?
- Da. - Bine.
Și, după ce ați tras aproximativ 12 cartușe
în trupurile și în fețele mamei și tatălui vostru...
Obiecție! Contest numărul.
- Aproximativ. - A spus „aproximativ”.
- Niciun pic de iubire în sala asta! - Nu, dnă avocat! Nu!
Dacă spuneți că nu e pic de iubire, uitați-vă la cei doi!
Nu e pic de iubire în sală
din cauza ucigașilor care nu și-au iubit părinții.
Dacă îți iubești părinții...
nu faci așa ceva.
Dacă nu simțiți deloc iubire, dnă avocat,
e din cauza celui cu care stați la masă.
Erik...
după ce ați golit două puști în mama și tatăl vostru,
iar Lyle a ieșit să reîncarce,
e adevărat că i-ai spus doctorului Vicary că i-ai dat ultimul cartuș?
- Nu știu. - Bine. Nu știi?
Te voi cita din nou.
Citat: „Lyle a ieșit, iar muniția se rostogolea prin portbagaj peste tot,
așa că i-am dat eu cartușul.”
Ai spus asta?
Da.
Erik, când tu și Lyle v-ați mințit familia și ați mințit presa,
spunând că ați crezut că Mafia vă omorâse părinții,
tu ai mai spus ceva interesant.
Ai spus că ai crezut că Mafia folosise puști
pentru „a face dezastru” și „a transmite un mesaj”.
- Bine. - Da. Ce ai vrut să spui prin „dezastru”?
Doar că...
mafioții...
te împușcă în genunchi
și, una peste alta,
nu mai rămâne mare lucru din victime.
Dar tu ai făcut asta.
Adică, tu și Lyle.
Tu și Lyle ați tras în rotula mamei voastre.
Uite!
A fost împușcată de multe ori, Erik.
De atâtea ori, încât scheletul,
citez: „Și-a pierdut integritatea structurală”.
- Obiectez! - Se respinge.
- Bine. - Bine?
- Da. Voi ați făcut asta. - Am depus deja mărturie.
Da, dar eu vreau să spun că ați plănuit să faceți totul așa, nu?
Ați plănuit să faceți să pară mâna Mafiei.
Ați cumpărat puști, cartușe.
Ați împușcat-o în genunchi. I-ați împușcat de mai multe ori.
Ați plănuit să dați vina pe mafie.
Nu v-a venit ideea pe moment.
Ați plănuit asta.
În termeni juridici, asta se numește „stat la pândă”.
Înțeleg ce vreți să spuneți, dle Conn,
dar n-am plănuit nimic.
Chiar nu. Doar încercam să fim pregătiți să ne apărăm
pentru că, în copilărie,
tata îmi spunea mereu
că, dacă aș spune cuiva ce se petrecea între noi,
m-ar omorî.
Apoi i-am spus lui Lyle.
Când Lyle l-a înfruntat pe tata, l-am crezut.
Am crezut că avea să ne omoare. Nu...
Pregătirea pe care o descrii
se numește premeditare.
Felul în care ați făcut-o dovedește că a fost o dublă crimă cu premeditare.
Ați fost vreodată violat de tatăl dv.?
- Irelevant. - Obiectez!
Ajungem și la minciuna cum că ați fi fost abuzați sexual.
- Obiectez! - Se respinge.
Sau putem ajunge acum, onorată instanță.
Să vorbim cu reparatorul?
Sunt două zile de neuitat în viața mea.
Ziua când a fost împușcat JFK
și când i-am văzut pe frații Menendez vorbindu-le așa părinților.
De ce te porți așa? Nu înțeleg.
Fiindcă ești un poponar nenorocit, tată!
- Exact. - Lyle!
- Nu-l apăra, mamă! - Gura, am zis!
Vreau să accentuez: ce zi a fost?
Sâmbătă.
Sâmbătă, în ziua dinaintea crimelor.
A părut că Lyle și Erik că se temeau de părinți?
Nu. Părinții lor se temeau de ei.
În ziua aceea, pe barcă, a părut că Lyle și Erik se temeau de părinții lor?
Nici vorbă.
Au aflat că barca fusese folosită în filmul Tequila Sunrise
și au fost încântați.
Îmi place filmul. Am făcut sex urmărind filmul ăsta.
- Da, e cu Michelle Pfeiffer. - Da.
- E atât de elegantă! - Bunăciune.
Când ați auzit că Jose și Kitty Menendez fuseseră împușcați mortal în casa lor,
puteți spune ce gând v-a venit prima oară?
Da. „Băieții au făcut asta.”
Mulțumesc.
Locuiați în casa Menendez cinci zile pe săptămână, corect?
- De luni până vineri? - Da.
- Și locuiați în casă? - Da.
Dormitorul era în casa principală, lângă bucătărie.
Erik a declarat că a fost un cămin violent, că erau mereu certuri.
Că părinții îi loveau și țipau la ei, da?
Nu. N-am auzit țipete niciodată.
Dar certuri? Erik a spus că Jose și Kitty se certau mereu.
Nu. N-am auzit certuri sau țipete niciodată.
Erau doar dezordonați.
Ați lucrat pentru Jose Menendez mulți ani.
- L-ați văzut interacționând cu băieții. - Da, de când erau mici.
Și l-ați văzut vreodată lovindu-i sau amenințându-i sau strigând la ei?
Niciodată. Nici măcar o dată.
Jose nu era un om furios. Nu l-am văzut niciodată furios.
Ea îi iubea pe băieți. Ar fi făcut orice pentru ei.
A renunțat la tot pentru ei.
Iar faptul că ei o acuză că ar fi făcut lucrurile alea...
Veți arde în iad pentru asta, băieți.
- Obiectez! - Se respinge.
Asta...
Asta e singura lor dovadă că a avut loc abuzul.
Acesta e raportul unui doctor
cum că Erik Menendez a avut o vânătaie în gât odată.
- Obiectez! - Se respinge.
O vânătaie pe care martorul lor a numit-o „frecvent întâlnită la copii”.
Obiectez!
Se respinge.
Vă amintiți cartea asta, doamnelor și domnilor?
Dacă povestea lor e inspirată de aici?
Nu e o exagerare mare,
pentru că autorul acestei cărți a sfătuit apărarea în procesul anterior.
Onorată instanță, asta nu e adevărat.
Nu există nicio dovadă că s-a întâmplat asta vreodată.
Solicit declararea procesului nul.
Nu. Luați loc!
Onorată instanță!
Dnă Abramson, luați loc! Acum.
Dle avocat!
Mulțumesc.
Totul e aici, doamnelor și domnilor.
Până și detaliul că ar trebui să porți galben la bară ca să pari nevinovat.
Opt momente de presupuse abuzuri sunt exact la fel ca în cartea asta.
Câte ore au petrecut mărturisindu-i doctorului Oziel?
Au menționat toate scuzele posibile. De ce n-au pomenit de abuzul sexual?
Când Erik i-a mărturisit lui Craig
că ei își uciseseră părinții,
de ce nu a menționat motivul,
presupusul abuz care se petrecea de ani întregi?
De ce nu l-au menționat?
Pentru că nu s-a întâmplat.
Pentru că nici nu le-a trecut prin cap să spună asta
până au întâlnit-o pe femeia aceea.
- Obiectez! - Se respinge.
Cel mai recent client al ei acuzat de crimă a scăpat nepedepsit.
Cum? Scuza abuzului.
E pioniera acestei scuze, stimați jurați.
De ce n-ar încerca și în cazul ăsta? Iată cum se face!
Alegi câteva fapte, da?
Jose Menendez l-a lovit o dată pe Lyle în braț. Apoi e rana de la acadea.
Și incluzi amănuntele astea într-o poveste așa de îngrozitoare,
că e aproape de necrezut.
Nu vă simțiți prost dacă n-o credeți!
Doamnelor și domnilor, este efectiv imposibil de crezut.
Nu vi se pare convenabil
că singurii care ar putea să confirme povestea dnei Abramson
sunt morți și îngropați?
Și ei îi plătesc salariul.
Nu e incredibil?
Jose și Kitty Menendez, ambii morți, i-au plătit lui Leslie Abramson
aproape un milion.
Un milion de dolari
ca să scrie cea mai ridicolă poveste dintr-o sală de judecată.
Dar de data asta nu va merge.
De data asta nu va merge căci, chiar dacă povestea era adevărată,
tot sunt vinovați de omor cu premeditare.
Au pus la cale. Au stat la pândă.
Au comis o crimă multiplă cu premeditare.
Legea, doamnelor și domnilor, legea cere să-i considerați vinovați.
Legea cere să fie condamnați la moarte.
Stimați jurați, poate că unii dintre voi au fost abuzați.
De un prieten, un membru al familiei, un părinte, sexual sau nu.
Din păcate, milioane de oameni din toată lumea pățesc asta.
Dar nu e ceva obișnuit
să omori oameni cu puști.
Nu e ceva obișnuit să-i pui tatălui tău
țeava puștii în creștetul capului
și să apeși pe trăgaci.
Nu e ceva obișnuit să-i pui mamei tale
țeava puștii pe obraz,
după ce i-ai împușcat genunchiul și degetele, apoi să apeși pe trăgaci.
Îi puteți cere dnei Abramson
să nu mai joace spânzurătoarea cu clientul?
Puteți să nu mai jucați spânzurătoarea cu clientul?
INDIGNARE
Aș vrea să subliniez că nu e treaba mea să dovedesc motivul.
Dar...
e destul de clar care e motivul.
Banii.
Lyle a spus că scopul lui în viață era să aibă un Rolex.
Și ăsta.
Erik n-a lucrat niciodată.
Lyle a avut două slujbe.
A livrat pizza timp de o zi,
apoi a făcut un stagiu la compania tatălui său.
Tatăl lor le-a spus că avea să-i scoată din testament.
Baftă, copii! Descurcați-vă!
Trebuiau să-l împiedice, omorându-l.
- Obiectez! - Se respinge.
Lyle și Erik au condus prin Beverly Hills cu un seif.
Erik a dormit cu un seif. Cine face asta?
Cred că cei care iubesc banii.
Lyle a deschis seiful când era singur.
Era noul testament acolo? Cel în care el și Erik nu mai apăreau?
Știm că Erik i-a spus lui Craig Cignarelli
că tatăl lui avea între 75 și 90 de milioane într-un cont elvețian.
Între 75 și 90 de milioane de dolari.
În săptămânile și lunile după ce și-au ucis părinții,
au cheltuit, în grabă, 700.000 de dolari.
Jeepul, Porsche-ul, jocurile de noroc. Au stat la hotelul Bel-Air.
Ca să obțină banii,
era nevoie doar să dispară tatăl lor. Era nevoie doar de o crimă mică
și ar fi putut să se umple de bani.
Dar, dacă mama rămânea în viață, tot nu primeau nimic.
Așa că trebuia să dispară și ea.
Trebuia să dispară.
Doamnelor și domnilor, inculpații și avocații lor sunt vinovați.
Nu doar de crima de care sunt acuzați,
ci de ceva și mai sinistru.
Sunt vinovați de exploatarea traumei celor care chiar au fost abuzați sexual
și de folosirea scuzei pentru a scăpa nepedepsiți.
Sunt vinovați că au pângărit imaginea unor părinți buni și iubitori,
pe care i-au ucis. Le-au distrus reputațiile
cu cele mai înfiorătoare minciuni care s-au auzit vreodată.
Nu există o nelegiuire mai atroce decât crimele comise de ei.
Jose și Kitty Menendez dormeau.
Dormeau.
Deci nu s-au putut apăra împotriva fiilor care i-au executat.
Nu se pot apăra nici acum
împotriva minciunilor inventate de acei fii
ca să scape de consecințele acțiunilor lor.
De un lucru să fiți siguri:
Jose și Kitty vă cer
de dincolo de mormânt să-i apărați acum.
Doamnelor și domnilor, aveți această putere.
Aveți puterea să-i apărați. Aveți puterea să-i răzbunați!
Răzbunați-i!
Mai ții legătura cu familia Goldman?
Da. Mai ales cu Kim.
E clar că încă sunt distruși.
Când te gândești că OJ Simpson e un om liber,
în ciuda dovezilor copleșitoare împotriva lui.
Dar asta e dreptatea în America.
Fie că e vorba de rasă, fie de scuza abuzului,
dacă ai o echipă a apărării care știe să păcălească sistemul,
poți scăpa în orice situație.
N-ai de gând să scrii despre asta?
Nu. De fapt, plec în Connecticut săptămâna viitoare, îmi termin cartea.
Crown îmi tot suflă în ceafă.
Hai, Nick! Nu poți pleca din LA acum.
Sincer să fiu, m-am săturat de băieții Menendez.
Și cred că și restul țării s-a săturat.
În panteonul proceselor celebre de crimă, ei sunt deja demodați.
Lumea a trecut mai departe.
Nici nu vreau să fiu răutăcios, dar i-ați văzut în ultima vreme?
Și-au pierdut strălucirea, dar și majoritatea fanilor.
Totuși, am auzit că Lyle este într-o relație foarte serioasă.
O cheamă Anna Eriksson.
La început, doar au corespondat,
dar, acum, se pare că prințul Lyle și dulcea Rapunzel sunt tare îndrăgostiți.
Se zvonește că ar putea să se și căsătorească în curând.
Și Erik? Vreo veste despre el?
Băiatul rănit.
Se pare că Erik a trecut prin momente grele în ultima vreme.
Dă-mi cartea înapoi, te rog!
- Nu ți-am luat cartea. - Ba da.
Am văzut că ai luat-o. Dă-mi-o înapoi!
Am spus că nu ți-am luat cartea!
Am zis să-mi dai cartea înapoi!
A fost aruncat la carceră pentru multiple încălcări de conduită,
certuri cu deținuți, accese de furie, un alt presupus plan de evadare.
E evident că se simte mai tensionat în acest al doilea proces.
Mai are aceeași iubită?
Din ce știu eu, da. Tammi.
Locuiește în Minnesota
și, se pare, își scriu unul altuia tot timpul.
„Draga mea Tammi, îți doresc 300 de zile de iubire.
Deși ne despart mii de kilometri,
te simt lângă inima mea.”
Crezi că știe că vor fi considerați vinovați?
Cine poate spune?
Dar, după incidentul cu Rodney King, după revolte, după cazul lui OJ,
nu cred că orașul ar putea supraviețui încă unei nedreptăți grave.
Ceea ce ar putea însemna că, după aproape șapte ani, două procese
și nenumărate manevre legale,
ar putea fi capătul drumului pentru Erik și Lyle,
care vor da socoteală până la urmă, așa cum merită.
Poate că, măcar în cazul Menendez,
sperăm să se facă dreptate până la urmă.
Dacă aș mai crede în speranță,
așa aș zice și eu.
Jurații au ajuns la un verdict. Inculpații să se ridice!
Noi, jurații, îl considerăm pe acuzatul Joseph Lyle Menendez
vinovat de omor cu premeditare
în cazul morților lui Jose Menendez și Mary Louise Menendez.
Considerăm acuzația de circumstanțe speciale,
cum că inculpatul Eric Galen Menendez
și-a ucis victimele intenționat, ca fiind adevărată.
Membri ai juriului,
acesta e verdictul vostru unanim?
Da.
În acest moment, curtea se retrage până luni dimineața, la 8:30,
când vom începe etapa de pedepsire.
Și, cum ambii acuzați au fost considerați vinovați de omor cu premeditare
cu circumstanțe speciale, conform legii din California,
juriul are voie să ia în considerare două variante.
Pe viață, fără eliberare condiționată, sau moarte.
Curtea se retrage.
Lăsați-mă cu prostiile astea! Cretinii ăia merită să moară.
Leigh, înțelegem cum te simți.
Crede-mă, sunt de acord cu tine, dar trebuie s-o lași să vorbească.
M-am săturat. Bine, Mary, dă-i drumul!
Cred că băieții au fost abuzați toată viața.
- Prostii. - Cum poți spune asta?
Pentru că nu s-a întâmplat.
Dar poate că s-a întâmplat.
Ați auzit ce-a zis familia? Verii?
Haide! I-au plătit ca să spună ce au spus.
Nu poți dovedi asta. Cum poți spune asta despre bietul Andy?
Pentru că e un mincinos.
Dacă lui Andy îi păsa așa de mult de verișor,
de ce n-a spus nimic cu ani în urmă?
Era copil și era speriat.
Și cum rămâne cu pozele pornografice oribile cu băieții?
Te rog! Ei au făcut pozele singuri.
Cum să fii așa de toantă?
Ai văzut restul rolei. Toate au fost făcute de copii.
Dar nu știi că Jose...
Dacă Jose era mare pedofil, de ce erau doar două poze?
Unde erau restul?
Că veni vorba de poze, s-o văd pe cea cu băieții stând în poala lui Jose!
Chiar crezi că e abuz sexual?
Pe meleagurile mele, e felicitare de Crăciun.
- Va trebui să trecem la... - Nu!
Chiar vreți să cred că Erik, sportivul vedetă,
l-a lăsat pe tatăl lui să-l violeze până cu o săptămână înainte de crime?
Și toate prostiile despre atacul cu un cuțit à la Rambo?
E o porcărie.
Dacă era adevărul, trebuia să fugă sau să spună poliției.
Leigh, poate că era prea speriat ca să implice poliția.
Știi ce? Parcă v-ați născut ieri.
L-ați văzut pe Erik la bară.
Nimic din ce a spus n-a avut logică. Nimic!
N-a făcut decât să mintă. Au fost doar minciuni.
Acele și periuțele de dinți.
Și nici nu vreau să mă gândesc la dubiosul cu perucă!
Dumnezeu știe de ce n-a depus mărturie.
Ați auzit înregistrarea
când spunea că îi e dor de părinții pe care el i-a omorât?
De parcă-i era dor de câine? De câine?
Măiculiță! Cred că e cel mai crunt lucru pe care l-am auzit vreodată.
Psihopatul dracului!
Vă așteptați să am milă? Cum rămâne cu biata mamă?
Mi se face rău.
Și tot spun că erau speriați.
Dacă erau așa de speriați, de ce n-au fugit?
Asta faci când ești speriat.
Nu, ei au fugit în direcția opusă.
Au fugit spre lucrul de care spuneau că se temeau.
N-am auzit prostie mai mare.
Apoi au inventat o poveste nebunească
despre războinici greci, animale de pluș,
bășici pe penis și răhățit în caserole de plastic.
Vă așteptați să cred vreo vorbă? Nu cred! Și nu voi crede niciodată.
Pentru că sunt niște monștri malefici și merită să moară.
Am de gând să mă opresc doar după ce vă trezesc la realitate
și-i condamnăm la moarte.
Ești bine, Leigh? Doamne!
- Leigh! - Doamne, Leigh!
Chemați ajutoare!
Doamne! Chemați ajutoare imediat!
Vai! Toată lumea înapoi! Să ne ajute cineva, vă rugăm!
Recunosc, am emoții fiindcă sunt aici.
Ce ciudată e viața!
Știu că n-am vorbit prea mult fiindcă eram doar o rezervă,
dar am petrecut ultimele săptămâni încercând să-mi dau seama
ce aș face, dacă ar trebui să aleg între viață și moarte.
Iar acum sunt aici.
N-a spus nimeni că erau violenți
sau că se băteau.
Toți au spus cât de buni erau.
Toți antrenorii și profesorii.
Nu mi-a venit să cred cât de mult le-a păsat de ei.
Și m-am tot gândit la rudele lor.
Care au vorbit despre cât îi iubeau.
Luptând pentru viețile lor.
Sigur înseamnă ceva.
Sincer, nu știu ce să cred.
Dar știu că, dacă aș fi în locul lor
și aș fi trăit ce spun ei că au trăit,
probabil aș fi făcut la fel.
Și mie mi-a mai sărit țandăra.
N-am ucis pe nimeni, dar mi-a mai sărit țandăra.
Nu vom ști niciodată ce s-a întâmplat în familia lor,
dar, dacă există cea mai mică posibilitate să fie adevărat ce au spus...
vă spun de pe acum
că nu voi fi responsabil pentru moartea lor,
pentru că eu cred că ar fi o mare greșeală.
Și, când va veni momentul și vom vota...
sper să ne gândim la asta.
Și sper să luăm o decizie cu care să putem trăi,
cum au făcut ei în seara aia.
Căci va trebui să trăim cu ea toată viața.
Ce?
Sunt pregătiți.
Ești gata?
Mai devreme, jurații au votat ca frații Menendez
să fie condamnați la două sentințe pe viață
pentru omorul brutal al părinților lor, Jose și Kitty Menendez.
Jurații ar fi putut alege pedeapsa cu moartea,
dar, după trei zile de deliberări,
au ales să-i trimită pe frați la închisoare pe viață,
fără șanse de eliberare condiționată.
Sunteți dezamăgit că n-au ales pedeapsa cu moartea?
Jurații s-au descurcat grozav.
Putem sta liniștiți, căci frații Menendez nu vor fi eliberați
și vor muri amândoi închiși.
Sincer, resimt o ușurare enormă.
E o victorie?
Ce-i aia victorie?
Își vor petrece viețile în închisoare,
un loc groaznic.
Mai bine decât să fie prinși de un pat mobil la San Quentin,
în timp ce li se introduce injecția letală.
Sunt două ființe umane extraordinare
și sunt încrezătoare că vor găsi o cale
de a contribui pozitiv la societate din închisoare.
Și, dacă trebuie să-și petreacă viețile în închisoare,
măcar nu vor fi singuri.
Vor fi împreună.
Les, știu ce pui la cale, încercând să-i desparți pe băieți.
E crud. E o pedeapsă.
Membrii familiei rămân împreună.
Chiar dacă au plănuit să scape de crimele comise împreună?
Te rog!
Cine știe ce ar inventa, dacă ar locui împreună
tot restul vieții.
Știi la ce mă gândeam zilele trecute?
La toți clienții pe care i-am avut în 26 de ani.
Toți cei cărora le-am obținut achitarea și care se plimbă prin Los Angeles.
Știi ce mi-am dat seama?
Erik și Lyle Menendez
sunt probabil cei mai puțin periculoși dintre toți.
Leslie, sunt mincinoși.
Și-au împușcat părinții în timp ce dormeau pe o canapea.
Nu e imposibil.
Lumea s-ar putea să se gândească peste câțiva ani:
„Trebuie să schimbăm sistemul care a permis ca doi copii...”
Da, știu că ce am făcut a fost foarte greșit, înțeleg asta.
Dar să ne petrecem restul vieții în închisoare? Asta e...
- Ce scop are asta? - Erik!
Vreau să îți spun ceva.
Ia loc!
E bine că ai făcut și recurs.
Categoric.
Dar nu vreau să speri doar la ieșitul din închisoare.
Are noimă ce spun?
Nu.
Erik, viața ta e aici acum.
Trebuie să dai sens vieții tale aici, să-ți găsești un scop.
E posibil, Erik, să găsești un sens vieții tale aici.
Am mai văzut asta și sunt încrezător că așa va fi și în cazul tău.
Trezirea, Menendez!
Ce se întâmplă?
Tu și fratele sunteți transferați.
Bine.
Haide! Să mergem!
Erik Menendez!
- Da? - Urcă!
Unde mergem?
Închisoarea Folsom. Așază-te comod! E un drum lung.
- E... - Am zis să urci!
De ce nu vine după noi dubița? Unde...
Parcă mergeam la Folsom.
Tu mergi la Folsom. Fratele tău merge în altă parte.
Unde?
E frumos.
Știi că e o epavă chiar sub noi, la 60 de metri?
Acolo sunt rechinii.
- Aici. - Pescuim rechini?
Da. Nu ți-am spus?
Nu. Ai zis că pescuim. N-ai zis că pescuim rechini.
Ți-am spus despre tipul de la Arista cu care m-am văzut.
Încercam să închei o înțelegere
și a spus că-i place să pescuiască rechini.
L-am mințit. Am spus: „Da, și mie!
Să mergem la pescuit de rechini când vii în oraș!”
Trebuie să știu despre ce vorbesc.
Ce fel de rechini pescuim?
Nu știu.
Habar n-am.
Căpitane!
Da, domnule.
Ce fel de rechini prindem azi?
Cel mai probabil rechini albaștri, mako, poate și un rechin alb.
Majoritatea tineri.
- Grozav! - Tineri!
Fălci mă lasă fără braț.
Uram să pleci în călătorii.
Rămâneam singură cu băieții, în timp ce tu te vedeai cu ea.
Kitty, uită-te la mine!
Uită-te la mine, Kitty! Nu.
S-a terminat.
Am urmărit lucrurile greșite. Am urmărit ce nu trebuia multă vreme.
O aveam deja lângă mine pe cea de care aveam cea mai mare nevoie.
Pe tine.
Te iubesc.
N-a fost ușor,
dar am reușit.
Ar trebui să te reapuci de jurnalism, Kitty.
Stai, ce? Nu.
Vorbesc serios. Îți spun de ce.
Dacă voi candida pentru Senat, ai putea scrie despre mine.
Da! Să scrii despre ce soț minunat ai!
Da? Sper că nu glumești, pentru că s-ar putea să fac asta.
Bine, băieți! E timpul să aruncăm momeala!
Începem.
Cel mai bine e s-o picuri aici.
Doamne!
Nu pot!
Băieți, veniți aici!
- Ce se întâmplă cu ei? - Nu știu.
Cine naiba știe? Lasă-i în pace!
Nu dai înapoi, nu?
Am cumpărat armele.
Nu.
Hai s-o facem!
Da.
Hai s-o facem!
LYLE ȘI ERIK MENENDEZ CONTINUĂ SĂ SUSȚINĂ
CĂ AU FOST ABUZAȚI SEXUAL DE MAMA ȘI DE TATĂL LOR.
CONTINUĂ SĂ-ȘI EXECUTE PEDEAPSA PE VIAȚĂ, FĂRĂ ȘANSE DE ELIBERARE CONDIȚIONATĂ.
MONȘTRI: POVESTEA FRAȚILOR LYLE ȘI ERIK MENENDEZ
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă