Розглядається справа штату Каліфорнія проти Оренталя Джеймса Сімпсона,
номер справи BA-097211.
Ми, присяжні у зазначеній справі,
знайшли підсудного, Орентала Джеймса Сімпсона,
невинним у вбивстві за розділом 187-А кримінального кодексу,
а саме в злочині проти Ніколь Браун Сімпсон,
за першим пунктом наявної інформації.
ЧУДОВИСЬКА: ІСТОРІЯ ЛАЙЛА Й ЕРІКА МЕНЕНДЕСІВ
І що ви хочете сказати? Нам гаплик?
Бо я маю бути відвертим, але я це так не бачу.
О. Джей — найбільший вбивця всіх часів, так?
І йому це зійшло з рук.
І найкраще, Леслі,
що йому навіть не довелося виступати з трибуни...
Лайле, їм потрібна кров.
Ґарсетті хвилює лише одне — це його переобрання.
Нашу справу стараються розвалити,
бо їм потрібна перемога, і негайно.
Гаразд, це я розумію.
Тоді подайте клопотання.
Це дає нам більше підстав не запрошувати
гівняного громадського захисника.
Чарльз Ґесслер — найкращий у місті.
Справді?
Лайле, приємно нарешті зустрітися.
Проходь.
Цього не буде.
Просто ні.
Я не знаю, що нам робити, щоб це все розрулити.
Я б радше повернув Джілл або подзвонив Кокрену.
Я не можу подзвонити Кокрену, а в тебе немає грошей.
Леслі, ви знаєте, скільки грошей я зібрав лише минулого тижня?
Я рада, що ти це згадав, бо...
До речі, чудовий бланк для листів.
«Допомагаючи мені, ви також підтримуєте
багатьох інших жертв знущань.
Усі ми вижили.
Тож, якщо можете, 15 числа кожного місяця переказуйте суму підтримки
на щомісячний картковий фонд захисту Лайла Менендеса».
Скільки разів я тобі казала перестати писати листи?
Бо їх використають проти тебе, і це має жахливий вигляд!
Сама має по 4 000 доларів на день, дає інтерв'ю про О. Джея,
а нападає на тих, хто хоче...
- Це моя робота. - Гаразд.
Оскільки ми говоримо про гроші, дозволь сказати,
що я досі тут і борюся за твоє життя безоплатно.
А ти замовив нову перуку з доставкою у в'язницю
за 2 500 доларів?
Той тип опікується волоссям О. Джея.
- Тож так. - Лайле!
Гадаю, нам усім варто щось від нього взяти.
Бо той мужик явно щось збагнув!
А знаєте, що він збагнув? Вигадав собі крилату фразу!
Гадаю, нам потрібна якась крилата фраза.
Для нас це могло би бути:
«Хто пережив знущання, не має відбувати покарання».
- Що? Що в біса так смішно, Еріку? - Ти неймовірний.
Гаразд, вибач. Дурню змолов. Просто моє життя на кону.
Ти говориш як бовдур.
Тобі нагадати, чому ми взагалі тут?
Через тебе.
Сам ти довбаний бовдур.
Тобі варто було лише тримати свій дурний рот на замку.
Справді?
«Лайл Менендес — усе, що він сказав».
- Натягну навіжену сучку. - Ні.
Ні. Ти ніколи більше цього не зробиш. Бо ти просрав справу.
Ми в дупі. У них є години записів твоїх розмов!
- Я не знав, що вона мене записує! - Ти говориш, як божевільний!
Просто як повний псих. Ти розумієш, наскільки це було тупо?
А потім ти писав усі ті дуркуваті листи, де просив усіх збрехати за нас?
Та хто ти такий?
Я все дитинство мріяв бути таким, як ти.
А знаєш, що тепер про тебе кажуть?
Що в тебе мертвий погляд.
Що в тебе чорні очі. Тебе називають психопатом.
Ми були так близько. Лайле, ми були майже вільні.
Ага, через мене.
Це через тебе ми майже вибралися звідси.
Але не вибралися.
А тепер ми в лайні, і ти в усьому винен!
Лише б іще одного присяжного.
Лише одну людину переконали б, і ми вийшли би звідси.
А тепер цього не станеться, бо нам ніхто не вірить.
Усі нас ненавидять. Хочуть нашої смерті!
Мені дуже страшно, бо я не хочу помирати.
Або щоб ти помер. І я ненавиджу те, що ми зробили.
Я б хотів, щоб цього не було. Забрав би це назад, але не можу.
Тепер я застряг у цім пеклі.
Я думаю про це щодня, а ти бігаєш, як навіжений!
Я можу лише спробувати врятувати нас! Бо все залежить від мене!
Не знаю, чи я навіть зможу зробити все це ще раз.
То займайся цим, бо я не помиратиму тут
через те, що ти жалюгідна сучка.
Агов! Досить!
Чорт! Ти все запоров!
- Треба було й тебе вбити! - Ось він.
- Це мій брат. Убивця. - Ти с...
Ось так і треба в залі суду, будь ласка, бо я вже дуже хочу забратися звідси.
Ти с...
Радий бачити це знову.
- Заберіть його. - Працюйте.
Ти...
Ось яка в них стратегія — судити батьків,
бо захист не встояв проти логіки, психології і законодавства.
Це фальшива історія, якої ніколи не було.
- Заперечення. - Відхилено.
Лайл Менендес не свідчитиме на засіданнях,
бо він написав книгу, яка по суті є глосарієм його брехні.
Заперечення.
Відхилено.
Тому все зведеться до свідчень Еріка Менендеса, вбивці,
і до того, чи ви повірите йому.
Заперечення.
Пані Абрамсон, цього не буде.
Відхилено. Дайте йому сказати.
Дякую.
Пані й панове, треба судити людей за їхніми вчинками.
Ерік Менендес може казати що завгодно,
але пам'ятайте, що зробили Лайл і Ерік Менендеси.
Ви продали Хосе Менендесу машину «Альфа Ромео»,
яку він купив для свого сина Лайла, так?
Так.
З випускним, синку.
- Справді? - Так.
Тату, ця машина — шмат лайна.
І яка ж ціна цього, цитую, «шмата лайна»?
- Тридцять дві тисячі. - Заперечення.
Що ви заперечуєте?
Що ціна має значення.
Сядьте, прошу.
- Ваша честе, можна підійти? - Ні.
Лайл дуже розлютився через «альфу».
Я сказав: «Це дуже гарна машина».
Якщо перехилитися, я мацаю пасажирське сидіння.
Клоунська якась тачка.
- Я почуваюся довбаним клоуном! - Гаразд.
Вибач. Виберемо тобі іншу.
Ми з мамою думали, що ця машина тобі підходить.
Неправильно думали! Ну вас до біса.
Покінчимо із цим. Підписуй кляті папери.
Дякую, що купив мені шмат лайна.
Крейґу, ви один зі співавторів «Друзів», так?
До речі, це не той хітовий серіал на NBC.
А сценарій фільму, який не зняли, написаний вами з Еріком.
Так і є.
А ви знаєте, чи темою серіалу на NBC
із Дженніфер Еністон і іншими
є люди, які жорстоко й холоднокровно вбивають своїх батьків?
Заперечення.
Хай відповість.
Ні, це не так.
Ні. Бо сценарій «Друзі», який написали ви з Еріком,
про персонажа на ім'я Гамільтон Кромвель,
який вбиває своїх батьків.
Заперечую. Доречність.
Даруйте. Не можна заперечувати все, що він каже.
Крейґу...
Ерік вам зізнався. Хіба ні?
Так.
Але це була не та історія, яку вони розповіли доктору Озіелу.
Ні.
І не та історія, яку вони розповідали в цій залі суду.
Ні.
Що ж вам сказав Ерік?
Що вони пішли в кіно, а Ерік повернувся за своїм фальшивим посвідченням.
Але не через вхідні двері. Він зайшов через вікно вітальні.
А він сказав, чому так?
Так, бо ті двері тихіші, а він не хотів їх будити.
Отже, вони спали.
Так. Так він мені сказав.
Трясця.
А ще він мені сказав, що коли повернувся до машини,
Лайл тримав рушниці.
Хочеш це зробити? Прямо зараз.
Зробімо це.
І тоді вони вбили батьків, які спали.
Так.
Так! Чорт!
Лайле... Треба переодягнутися.
Поглянь, тут кров! Як я не помітив?
Вважаєте, вбивства були навмисними?
- Заперечую. Викресліть це з протоколу. - Ви кричите, адвокатко.
Вибачте, що кричу. Я злюся, тому підвищую голос.
Мені байдуже, що ви злитеся. У моїй судовій залі тримайте себе в руках.
Пане Чіньяреллі, ви знаєте фільм «Клуб молодих мільярдерів»?
Так. По суті те саме зробили Лайл і Ерік.
Там діти-багатії вбили батьків за гроші.
Заперечення.
Суд затримає вас за неповагу.
Це я скоро затримаю суд за неповагу,
бо я знаходжу ваше суддівство напрочуд упередженим.
Ерік не випадково побачив той фільм по телевізору, так?
Ні.
Він знав про цю історію ще до виходу фільму.
Ми обоє знали, бо наш друг Браян...
Це наче про його батьків.
За 14 місяців до вбивства батьків
Ерік чув історію про те, як ваших батьків убили за гроші.
Ну... Так. Вірно.
Браяне, Лайл Менендес писав вам із тюрми?
Так. Він хотів, щоб я подивився фільм під назвою «Впритул».
«Скажи, що ми дивилися його з моїм батьком,
а він сказав, що це нереалістично, бо батько вбив би сина,
щойно почалися проблеми, і ти був шокований, коли він це сказав.
Ще скажи, що ти знав, що мій батько — владна людина,
і він не був привітним».
Назвіть своє ім'я.
Ерік Ґейлен Менендес, М-Е-Н-Е-Н-Д-Е-С.
- Привіт, Еріку. - Заперечую.
Я лише привітався.
- Залякування, ваша честе. - Відхилено.
Еріку, це правда, що ви думали убити батьків з арбалета,
уполювати їх, як тварин?
Ми просто...
Можна скористатися арбалетом.
У тебе забрали права, ти маєш купу штрафів за перевищення швидкості...
Та не проблема, бо для цього документи не потрібні.
Коли в магазині зброї ми думали, що рушницю нам не продадуть,
я помітив, що там були арбалети в...
Це була лише думка. Вона за секунду зникла.
Але ж перезарядка.
Так, буде лише один постріл.
Коли ви думали, що рушниці не буде, чи коли вже намагалися її дістати?
Я не пам'ятаю.
Бо якщо ви побачили арбалети там, де хотіли купити зброю,
то ви не просто думали про зброю, а вже намагалися її придбати.
- Я мушу заперечити через недоречність. - Відхилено.
Ви думали про якусь іншу зброю?
Може, ножем?
- Заперечення. Недоречність. Ваша честе... - Я встановлюю намір.
Ваша честе, Лайл і Ерік Менендеси
задумали, змовилися й ретельно спланували вбивство батьків.
Як, чому й коли планували — більш ніж доречно.
Це найбільше цікавить штат у цій справі.
Правильно. Я дозволю.
- Порушення процедури. - Порушення.
Леслі, адвокатко, зупиніться.
Вона хоче перебити логіку допитів,
бо це доводить особливі обставини,
з якими її клієнтам світить смертна кара.
Ні. Я хочу, щоб мене почули.
- Пані Абрамсон, годі. - Ваша честе...
Це просто...
Еріку, коли ви купили рушниці,
це правда, що ви спочатку придбали до них пташиний дріб?
Не думаю. Я думаю...
Цитую ваші слова: «Ми спочатку купили набої з пташиним дробом».
Гаразд. Так, я це пам'ятаю.
Та ви розсудили, що він недостатньо сильно б'є?
Сильно б'є?
Ви повернулися й купили картеч, бо картеч більш смертельна?
- Так. - Гаразд.
І після того як ви відстріляли приблизно 12 набоїв із картеччю
в тіла й обличчя матері й батька...
Заперечую. Число оскаржене.
- Я сказав «приблизно». - Він це сказав.
- Немає любові. У цій залі немає любові. - Ні, адвокатко. Ні.
Де в цій залі немає любові, то це там і там.
У цій залі немає любові
у двох безсердечних вбивць, які не любили своїх батьків.
Бо коли любиш своїх батьків...
то так не чиниш.
Якщо ви відчуваєте брак любові, адвокатко,
певно, це з того боку столу.
Еріку...
Після того як ви розрядили дві рушниці в матір й батька,
і Лайл вийшов, щоб їх перезарядити,
чи правду ви сказали доктору Вікарі, що ви подали йому останні патрони?
- Не знаю. - Гаразд. Не знаєте?
Я знову процитую вас.
Цитата: «Лайл вийшов, а патрони розсипалися по багажнику,
тому я їх йому подав».
Ви так сказали?
Так.
Еріку, коли ви з Лайлом брехали родині, пресі,
що ви вважали, що це мафія вбила ваших батьків,
ви сказали дещо цікаве.
Ви казали, що вірите, що мафія скористалася дробовиками, щоб, цитую:
«Наробити безлад», — і, цитую: «Надіслати повідомлення».
- Гаразд. - Гаразд. Що ви мали на увазі під безладом?
Просто, що...
Ну, знаєте, мафія зазвичай...
Вони прострілюють людям коліна
й загалом
вони просто перетворюють своїх жертв на безлад.
Але це зробили ви.
Це зробили ви з Лайлом.
Це ви з Лайлом прострелили коліна своєї матері.
Ось.
У неї стільки разів стріляли, Еріку.
Стільки разів, що її скелет,
цитую: «Фактично втратив усю структурну цілісність».
- Заперечую. - Відхилено.
- Гаразд. - Гаразд?
- Так. Гаразд. Ви це зробили. - Я вже свідчив про це.
Так, але я кажу, що ви планували це зробити. Так?
Ви планували зробити так, щоб було схоже на дії мафії.
Ви купили рушниці, картеч.
Ви прострелили їй коліно. Ви стріляли в них багато разів.
Ви планували, щоб було схоже на мафію.
Ви не придумали це спонтанно на місці.
Ви це спланували.
У юридичній термінології ви «вичікували слушний момент».
Я розумію, що ви робите, пане Конне,
але ми нічого не планували.
Ні. Ми просто намагалися бути готовими захищатися,
бо коли я ріс,
батько завжди казав мені,
що якщо я комусь скажу, що відбувалося між нами,
він мене вб'є.
Але я сказав Лайлу.
І коли Лайл сварився з батьком, я в це повірив.
Я думав, він нас уб'є. Я не...
Підготовка, яку ви описуєте, — це злочинний намір, Еріку.
Те, як ви це зробили, доводить, що це було навмисне подвійне вбивство.
Вас колись ґвалтував батько, пане Конне?
- Недоречно. - Заперечую!
Ми дійдемо до брехні щодо домагань із боку батьків.
- Заперечую! - Відмінено.
Хоча можна й зараз, ваша честе.
Обговоримо ремонтника басейну?
Я ніколи не забуду два дні зі свого життя.
Коли застрелили Джона Кеннеді
і коли я побачив, як Ерік і Лайл Менендеси говорять із батьками.
Чому ти так поводишся? Я не розумію.
Бо ти довбаний педик, тату!
- Точно. - Лайле!
- Не захищай його, мамо. - Мовчи, кажу.
Нагадайте, який це був день?
Субота.
Субота, за день до вбивства.
Чи здавалося, що Лайл і Ерік бояться батьків?
Ні. Це батьки їх боялися.
Чи здавалося того дня на човні, що Лайл і Ерік боялися батьків?
Зовсім ні.
Вони дізналися, що цей човен був у фільмі «П'яний світанок»,
і їм це дуже сподобалося.
Обожнюю цей фільм. Мало не кінчив під нього.
- Так, це ж Мішель Пфайффер. - Ага.
- Вона до біса елегантна. - І приваблива.
Коли ви почули, що Хосе й Кітті Менендесів застрелили в їхньому будинку,
можете сказати суду, що ви спершу подумали?
Так. Що це зробили хлопці.
Дякую.
Ви жили в будинку Менендесів п'ять днів на тиждень, так?
- З понеділка по п'ятницю? - Так.
- І ви жили в самому будинку? - Так.
Моя спальня була в головному будинку біля кухні.
Ерік свідчив, що вдома було насильство, що вони завжди сварилися.
Що батьки їх били й кричали на них. Так?
Я ніколи не чула криків.
А як щодо сварок? Ерік сказав, що Хосе й Кітті завжди сварилися.
Ні. Я ніколи не чула сварок чи криків.
Вони просто були неохайні.
Ви багато років працювали на Хосе Менендеса.
Бачили, як він спілкується із синами.
Так, з їхнього дитинства.
Ви бачили, як він їх бив, погрожував їм чи кричав на них?
Ніколи. Жодного разу.
Хосе не був злим. Я ніколи не бачила його злим.
Вона любила синів. Вона зробила би для них усе.
Вона все заради них покинула.
А коли вони звинувачують її в тому, що вони кажуть про неї...
Ви за це будете горіти в пеклі, хлопці.
- Заперечення. - Відхилено.
Це...
Це їхній єдиний доказ, що відбувалося насильство.
Це довідка від лікаря,
що одного разу Ерік Менендес мав синець на шиї.
- Заперечення. - Відхилено.
Навіть їхній свідок засвідчив, що такі синці часто бувають у дітей.
Заперечую.
Відхилено.
Пам'ятаєте цю книгу, пані й панове?
А якщо вся їхня історія звідси?
Це не так вже й неможливо,
бо автор цієї книги консультував захист у попередньому суді.
Ваша честе, це неправда.
Немає жодних доказів, що це колись сталося.
- Я вимагаю скасування судового розгляду. - Ні. Сядьте.
Ваша честе.
Пані Абрамсон, сядьте. Негайно.
Адвокатко.
Дякую, ваша честе.
Тут є все, пані й панове.
Аж до того, що треба вдіти жовтий светр для виступу на трибуні,
щоб виглядати невинним.
Вісім випадків заявлених знущань точно такі самі, як у цій книзі.
Скільки годин вони розповідали про все доктору Озіелу?
Перелічили всі виправдання. Чому не згадали про сексуальне насильство?
Коли Ерік зізнався своєму другу Крейґу, що це вони вбили своїх батьків,
чому він не назвав причину вбивства —
сексуальне насильство протягом багатьох років?
Чому вони про це не згадували?
Бо цього не було.
Бо їм навіть не спало на думку сказати про це,
допоки вони не зустріли ось цю жінку.
- Заперечення. - Відхилено.
Це та жінка, чий останній гучний клієнт-убивця звільнився.
А як? Через виправдання насильством.
Вона фактично це започаткувала, пані й панове.
Чому б не спробувати й тут? Ось як це працює.
Візьміть кілька фактів, добре?
Хосе Менендес колись ударив Лайла в плече. Така собі легка травма.
А ви сплели із цього таку жахливу історію, у яку майже неможливо повірити.
Не засмучуйтеся, якщо не вірите.
Пані й панове, у це насправді неможливо повірити.
І хіба ж не зручно,
що єдині двоє людей, які могли підтвердити історію Леслі Абрамсон,
мертві й поховані?
А ще вони їй платять.
Чи ж не неймовірно?
Мертвий Хосе і мертва Кітті Менендес заплатили Леслі Абрамсон
майже мільйон доларів.
Мільйон доларів,
щоб написати найбезглуздішу історію, яку колись чули в залі суду.
Але цього разу нічого не вийде.
Цього разу нічого не вийде, бо навіть якщо їхня історія правдива,
вони все одно винні у вбивстві першого ступеня.
Вони змовилися. Вони вичікували.
Вони вчинили умисне множинне вбивство.
Закон, пані й панове, закон вимагає визнати їх винними.
Закон вимагає, щоб їх стратили.
Пані й панове, дехто з вас, можливо, зазнав насильства.
Від друга, родича, батька — сексуального або ж іншого.
На жаль, таке трапляється з мільйонами людей по всьому світу.
Але вбивство людей пострілами з дробовиків трапляється нечасто.
Нечасто хтось приставляє рушницю до голови власного батька
й натискає на гачок.
Нечасто приставляють рушницю до обличчя власної матері,
якій щойно прострелили коліно
й відстрелили пальці, і натискають на гачок.
Судде, можете попросити пані Абрамсон перестати гратися з клієнтом у шибеницю?
Адвокатко, припиніть грати з клієнтом у шибеницю.
ОБУРЕННЯ
Хочу зазначити, що доводити мотив — не моя робота.
Але...
цілком зрозуміло, яким був мотив.
Гроші.
Лайл заявив, що головна мета в його житті — мати «ролекс».
І цей.
Ерік ніколи не працював.
У Лайла було дві роботи.
Один день він доставляв піцу,
а ще він стажувався в компанії свого батька.
Батько сказав їм, що вилучить їх із заповіту.
Успіхів, дітки. Тепер ви самі.
Вони мали вбити його раніше за це.
- Заперечення. - Відхилено.
Лайл і Ерік їздили вулицями Беверлі-Гіллз із сейфом.
Ерік спав із сейфом. Хто так робить?
Певно, люди, які люблять гроші.
Лайл відкрив сейф на самоті.
Чи був там новий заповіт? Той, у якому немає його й Еріка?
Ми знаємо, що Ерік сказав Крейґу Чіньяреллі,
що його батько мав від 75 до 90 мільйонів доларів на рахунку швейцарського банку.
Від 75 до 90 мільйонів доларів!
У тижні й місяці після вбивства батьків
вони спішно витратили 700 000 доларів.
«Джип», «порш», азартні ігри. Вони жили в готелі «Бель-Ейр».
Усе, що вони мали зробити, щоб отримати ці гроші — це позбутися свого батька.
Їм треба було лише одне маленьке вбивство,
щоб мати всі гроші світу.
Але якщо мама житиме, то в них нічого не буде.
Тож мами теж мало не стати.
Мами мало не стати.
Пані й панове, підсудні і їхні юристи винні.
Не лише в злочині, у якому їх звинувачують,
але й у дечому більш зловісному.
Вони винні в експлуатації травми реальних жертв сексуального насильства
й використанні цього, щоб їх не карали за вбивство.
Вони винні в тому, що взяли пам'ять про хороших, порядних, люблячих батьків,
яких вони вбили, і протягли цю пам'ять
через гнилу вигрібну яму найжахливішої будь-коли вигаданої брехні.
Якщо існує злочин, настільки жахливий, як і скоєні ними вбивства,
певно, це він.
Хосе й Кітті Менендес спали.
Вони спали.
Тож вони не могли захиститися від синів, які їх стратили.
Вони не можуть захистити себе зараз від брехні, яку вигадали їхні сини,
щоб уникнути наслідків своїх дій.
Але не помиліться: Хосе й Кітті кличуть вас
із могили, щоб ви захистили їх зараз.
Ви, пані й панове, маєте цю силу.
Тепер у вас є сила їх захистити. У вас є сила помститися за них!
Тож помстіться.
Ви досі спілкуєтеся з родиною Голдманів?
Так. Особливо з Кім.
Звісно, вони досі спустошені.
Жах, але О. Джей Сімпсон тепер на волі,
і це попри переконливі докази проти нього.
Але таке вже правосуддя в Америці.
Виправдання через расизм або через насильство —
якщо команда захисту знається на іграх проти системи,
вам усе зійде з рук.
Не плануєте про це писати?
Аж ніяк. Я їду до Коннектикуту наступного тижня, щоб закінчити книгу.
Видавництво ходить за мною по п'ятах.
Як так, Ніку? Не їдьте з Лос-Анджелеса!
Якщо чесно, я вже втомився від цих Менендесів.
Гадаю, решта країни також.
У пантеоні знаменитих судів за вбивства, їхній час минув.
Культура пішла далі.
Не хочу бути зверхнім, але ви їх бачили останнім часом?
Вони втратили лиск, не кажучи вже про більшість прихильниць.
Але я чув, що Лайл завів досить серйозні стосунки.
Її звати Анна Ерікссон.
Почалося все з листування,
але тепер, здається, принц Лайл і його мила Рапунцель дуже закохані.
І, за чутками, у найближчому майбутньому ми можемо почути весільні дзвони.
А Ерік? Є про нього новини?
Поранений.
Здається, Ерікові останнім часом було важко.
Агов, поверни мені книгу, будь ласка.
- Я не брав твою книгу. - Брав.
Я бачив, як ти її брав. Поверни.
Я ж сказав, що не брав твою кляту книгу!
Я сказав, поверни мені книгу!
Його кинули в карцер за кілька порушень правил поведінки,
бійки з ув'язненими, спалахи гніву, черговий імовірний план втечі.
Очевидно, він більше на межі зриву в цьому другому суді, ніж у першому.
У нього та сама дівчина?
Останнє, що я чув, так. Теммі.
Вона досі живе в Міннесоті, і, очевидно, вони постійно листуються.
«Люба моя Теммі, бажаю тобі 300 днів кохання.
Нехай нас розділяють тисячі кілометрів,
але я відчуваю тебе біля серця».
Думаєте, його й Лайла цього разу визнають винними?
Що тут скажеш?
Просто після Родні Кінга, протестів, О. Джея,
я не думаю, що це місто потерпить ще одну жахливу несправедливість.
А це може означати, що після майже семи років, двох судових процесів
і незліченних юридичних маневрів,
це може бути кінець шляху для Еріка й Лайла,
і вони нарешті постануть перед тим, на що заслуговують.
Тоді, можливо, принаймні у справі Менендесів,
ми, сподіваюся, усе-таки побачимо правосуддя.
Якби я досі вірив у надію
я б надіявся саме на це.
Присяжні дійшли згоди щодо вердикту. Підсудні, встаньте.
Ми, присяжні, знаходимо підсудного Джозефа Лайла Менендеса
винним у вбивстві першого ступеня,
вчиненого проти Хосе Менендеса й Мері Луїзи Менендес.
Щодо звинувачення в особливих обставинах
підсудного Еріка Ґейлена Менендеса,
який вичекав момент і навмисно вбив жертв, — вважаємо це правдою.
Члени журі, це ваш вердикт? Це одностайне рішення?
Так.
Оголошую перерву судового засідання до 8:30 ранку понеділка,
коли ми розпочнемо розгляд покарання.
Оскільки обвинувачених визнали винними у вбивстві першого ступеня
з особливими обставинами, за законом штату Каліфорнія
присяжні можуть розглядати лише два варіанти вироку.
Довічне ув'язнення або смертну кару.
Слухання закрито.
Не треба цього лайна. Ці покидьки заслужили на смерть, і ви це знаєте.
Лі, ми розуміємо ваші почуття.
Повірте, я не заперечую, але ви повинні дозволити їй сказати.
Мені це вже набридло. Але добре, Мері, кажіть.
Гадаю, з хлопців знущалися все життя.
- Маячня. - Як ви можете таке казати?
Бо цього не було.
Але, може, було.
Ви чули їхніх родичів? Кузенів?
Ой, та годі. Їм заплатили, щоб вони це сказали.
Ви цього не доведете. Той бідний Енді, як про нього можна таке казати?
Бо він брехун.
Якщо Енді так дбав про свого бідолашного кузена,
чому нічого не сказав про це багато років тому?
Він був дитиною і боявся.
А як щодо цих жахливих порнографічних світлин хлопців?
Ой, прошу. Вони самі зробили ці фотографії.
Що ж ви така дурна?
Ви ж бачили решту плівки. Усе це знімали діти.
Але ви не знаєте, чи Хосе...
Якщо Хосе такий педофіл, чому було лише дві фотограіфії?
Де решта?
До речі, про фото, Ендрю
покажіть те, де хлопці сидять на колінах у Хосе.
Хіба це сексуальне насильство?
Бо в нас удома це називають різдвяною листівкою.
- Ми мусимо перейти... - Ні!
Ви дійсно хочете, щоб я повірила, що Ерік, зірковий спортсмен,
дозволяв батьку ґвалтувати себе аж до часу за тиждень до вбивства?
І у весь той мотлох про напад на нього з ножем, як у Рембо?
Це повна маячня.
Якби це була правда, він мав би втекти або розповісти поліції.
Лі, він міг бути надто наляканий, щоб залучати поліцію.
Знаєте що? Ви ніби щойно з печери виповзли.
Ви ж бачили Еріка.
Усе, що він казав, не мало сенсу. Жодного!
Він лише брехав. Це була цілковита брехня.
Ті шпильки й зубні щітки.
І навіть не заводьте мови про того виродка в перуці.
Бог знає, чому він не давав свідчень.
А ви чули, як він на записі
казав, що сумує за батьками, яких убив?
Як сумував за своїм собакою! За собакою?
Господи! Гадаю, це найбільш холодні слова, які я чула від будь-кого.
Довбаний псих!
Очікуєте, що я співчуватиму? А їхня нещасна мати?
Мене аж нудить.
Вони все говорили, які вони налякані.
Якщо вони так боялися, чому ж не втекли?
Бо так роблять, коли страшно.
А вони зробили все навпаки.
Побігли саме туди, де, як вони кажуть, їх залякували.
Це найдурніше, що я чула.
А вже тут вони розповіли якісь нісенітниці
про грецьких воїнів, набивних тваринок,
пухирці на пенісі й срання в пластиковий посуд.
Очікуєте, що я повірю хоч одному слову? А от і ні! Ніколи не повірю.
Бо вони малі злі чудовиська, які заслуговують на смерть.
Я не зупинюся, поки ви всі не повитягуєте голови з дуп
і не приречете їх на смерть.
Що з вами, Лі? Боже мій.
- Лі! - Боже, Лі.
Покличте когось!
- Господи! - Покличте допомогу!
Боже! Усі назад! Допоможіть, будь ласка!
Зізнаюся, я нервую від того, що я тут.
У житті бувають карколомні повороти.
Знаю, ми мало спілкувалися, оскільки я був лише заміною,
але в останні кілька тижнів я намагався зрозуміти,
що б я зробив, якби вирішував, жити їм чи вмерти.
І ось тепер я тут.
Ми не чули, щоб про них казали, що вони схильні до насильства чи бійок.
Я лише чув, що вони добрі.
Від їхніх тренерів і вчителів.
Майже не вірилося, наскільки вони про них дбали.
І я постійно думав про їхніх родичів.
Вони говорили, як вони їх любили. Як вони борються за їхні життя.
Це має щось означати.
Слухайте, я насправді не знаю, у що вірити.
Але знаю, що якби я був на їхньому місці
й пережив те, про що вони кажуть,
я, певно, зробив би те саме.
Звісно, я і сам зривався.
Я нікого не вбив, але я точно зривався.
Ми ніколи не дізнаємося, що сталося в тій сім'ї,
але якщо є хоч найменший шанс, що вони кажуть правду...
Скажу це просто зараз:
я не відповідатиму за їхню смерть,
бо, як на мене, це було б великою помилкою.
І коли прийде час голосувати...
сподіваюся, усі подумають про це.
І що ми дійдемо рішення, з яким зможемо жити,
як вони з рішенням тієї ночі.
Бо нам доведеться жити із цим до кінця життя.
Агов.
Що?
Вони готові.
Готовий?
Суд присяжних обрав Лайлу й Еріку Менендесам
покарання у вигляді двох довічних термінів поспіль
за жорстоке вбивство їхніх батьків, Хосе й Кітті Менендесів.
Присяжні могли рекомендувати смертну кару,
але після трьох днів роздумів
вони вирішили відправити братів у в'язницю до кінця життя
без шансів на дострокове звільнення.
Ви розчаровані, що присяжні не обрали смертну кару?
Гадаю, журі впоралося чудово.
Нам буде легше спати вночі, бо Лайл і Ерік Менендеси не побачать волі
й обидва помруть у в'язниці.
Чесно кажучи, я відчуваю величезне полегшення.
То це перемога?
Ну що таке перемога?
Вони проведуть решту життя у в'язниці,
а це жахливе місце.
Це краще, ніж споглядати, як їх прив'яжуть до каталки в Сан-Квентін,
де влада штату стратила б їх, ввівши смертельну ін'єкцію.
Це двоє неймовірних людей,
і я впевнена, що вони знайдуть спосіб
зробити позитивний внесок у суспільство з в'язниці.
І якщо їм доведеться все життя сидіти у в'язниці,
принаймні вони не будуть самі.
Вони будуть один з одним.
Лесе, я знаю, що ти задумав розділити хлопців.
Це жорстоко. Це надмірне покарання.
Члени сім'ї мають бути разом.
Ті, що змовилися уникнути покарання за вбивства, які вчинили разом?
Ну ти що!
Бог знає, що ще вони утнуть, живучи в одній в'язниці решту життя.
Знаєш, про що я недавно думала?
Про кожного з моїх клієнтів за 26 років.
Усіх, кого я витягла й хто нині ходить вулицями Лос-Анджелеса.
Хочеш знати, що я збагнула?
Що Ерік і Лайл Менендеси,
мабуть, найменш небезпечні з-поміж них усіх.
Леслі, вони брехуни.
Вони застрелили своїх батьків, коли ті спали на дивані.
Насправді це не виключено.
Люди можуть за кілька років оговтатися й подумати:
«Треба змінити систему, згідно з якою двоє дітей...»
Так, я знаю, що наш учинок був дуже неправильним, я це розумію.
Але провести решту життя у в'язниці? Це ж просто...
- Для чого це взагалі? - Еріку.
Я хочу дещо сказати.
Присядь.
Процес апеляції — добре, що ви його пройдете.
Буз сумніву.
Але я не хочу, щоб усі твої надії були пов'язані лише зі звільненням.
Це зрозуміло?
Ні.
Еріку, твоє життя тепер тут.
Ти маєш знайти сенс і мету свого життя тут.
І це можливо, Еріку, — знайти змістовне життя тут.
Я бачив, як це відбувається, і я цілком вірю, що ти його знайдеш.
Уставай, Менендесе.
Що відбувається?
Тебе й твого брата переводять.
Гаразд.
Ну ж бо. Ходімо.
Ерік Менендес?
- Так. - Залізай.
Куди ми їдемо?
У в'язницю Фолсома. Улаштуйся зручніше. Їхати довго.
- А... - Я сказав, залізай.
Чому інший фургон не їде за нами?
Куди... Я думав, ми їдемо у Фолсом.
Ти їдеш у Фолсом. А твій брат їде в інше місце.
Куди?
Так гарно.
Ти знаєш, що під нами на глибині 200 метрів
є затонулий корабель і там акули?
- Десь там. - То ми ловимо акул?
Так. Хіба я не казав?
Ні. Ти казав про риболовлю, а не про ловлю акул.
Я казав про хлопця з Арісти, з яким я познайомився в Нью-Йорку.
Я хотів укласти з ним угоду,
а він сказав, що любить ловити акул.
І я збрехав йому. Сказав: «Так, я теж!
Половимо акул наступного разу, як приїдеш!»
Тож я маю знати, про що йдеться.
- Яких акул ми ловитимемо? - Не знаю.
Гадки не маю.
Капітане!
Слухаю?
Яких акул ми сьогодні ловимо?
Можливо, блакитних акул, мако, може, великих білих.
Але переважно молодняк.
- Ну клас! - Молодняк!
Щелепи, які відкусять мені руку.
Я ненавиділа твої відрядження.
Сиділа сама з хлопцями, поки ти був із нею.
Кицю-Кітті, подивися на мене. Поглянь на мене, кицю. Ні.
Це вже скінчено.
Я гнався не за тим. Я довго ганявся за якимось лайном.
А те, чого я найбільше потребував, у мене вже було.
Це ти.
І я тебе кохаю.
Це було непросто, але ми, бляха, зробили це. Ми досягли всього.
Знаєш, повертайся до журналістики, Кітті.
Що? Та ну ні.
Так, справді. І ось чому.
Бо якщо я балотуватимуся в Сенат, ти зможеш писати про мене.
О так! Репортажі про те, який я чудовий чоловік.
Он як? Ти так не жартуй, бо я можу й погодитися.
Гаразд, люди! Треба їх підманити.
Ну починаймо.
Цим треба потроху кропити.
Господи.
Я не можу!
Хлопці, ідіть-но сюди!
- Що з ними таке? - Не знаю.
Хто його знає? Дай їм спокій.
Ти ж не злякаєшся? Ми вже купили зброю.
Ні.
Трясця, зробімо це.
Так.
Зробімо це, трясця.
ЛАЙЛ І ЕРІК МЕНЕНДЕСИ ДОСІ ЗВИНУВАЧУЮТЬ МАТІР І БАТЬКА В СЕКСУАЛЬНОМУ НАСИЛЬСТВІ.
ВОНИ ДОСІ ВІДБУВАЮТЬ ДОВІЧНІ УВ'ЯЗНЕННЯ БЕЗ МОЖЛИВОСТІ ДОСТРОКОВОГО ЗВІЛЬНЕННЯ.
ЧУДОВИСЬКА: ІСТОРІЯ ЛАЙЛА Й ЕРІКА МЕНЕНДЕСІВ
Переклад субтитрів: Ольга Цяцька