Uite, încă un TCBY!
E o mină de aur.
Asta vreau să fac cu Mr. Buffalo.
Oriunde e un TCBY, ar trebui să fie și un Mr. Buffalo.
Mâncare sănătoasă, servire prietenoasă.
Vom face o mulțime de bani. Ține minte, Erik!
Ce a făcut TCBY cu iaurtul va face Mr. Buffalo cu aripioarele de pui.
Poți da pe KIIS-FM?
- Te rog! - Lyle!
Băga-mi-aș!
Calmează-te!
Trebuie să-i spun de fiecare dată!
Mulțumesc! Mersi!
Îi ador pe tipii ăștia.
I-am zis lui Jamie: „Când vin ăștia la The Forum, mergem și noi.”
Și muzica contează.
Clienții Mr. Buffalo vin pentru mâncare și pentru relaxare, nu?
Muzica va conta mult.
Ăia-s pantofii tatei?
Îi porți pantofii?
Da. O să fim pe măsura lui acum, nu?
Mi-am zis: „Ce mod mai bun…”
Sunt Alden 560, cam înguști.
Ar trebui să iau alții mai lați.
Termină!
Erik, ascultă-mă!
Nu poți să faci asta acum.
Îmi pare rău.
Revino-ți și nu fi pămpălău!
E în ordine.
Te iubesc.
- Te iubesc. - Ești bine.
Acum depinde de noi, nu?
Și ar fi mândri de noi.
Ce ai spus ieri? Ce mi-ai spus?
Spune-mi!
Că eu cred c-ar fi mândri de noi.
Erik, știu că ar fi mândri de noi.
Aici e.
Boule!
Oprește naibii mașina!
- Trebuie să vă las în spate. - Nu! Ne lași în față.
- Sunt mulți oameni aici. - Calcă-i naibii!
Ar trebui să fie la rampa de încărcare.
Erik! Mafia v-a ucis părinții?
Ce?
Eu sunt Lyle.
Nu știu. Așa pare, dar trebuie să aflăm.
Vă temeți că mafia v-ar putea vâna?
Da. Unde ți-e camera?
Mafioților, după ce am îndurat, să vă văd!
- E o amenințare? - Haide!
Sunteți ținte, bine?
Aveți pază continuă, non-stop, da?
Peter!
Vreau să te ocupi de ceva azi.
Sigur va putea face asta?
Sigur, e un actor grozav.
A ținut un monolog Shakespeare odată.
Am zis să încep cu o poveste.
Când eu și Lyle eram mici, aveam o fereastră mare la casă.
Păsările zburau mereu spre ea,
se izbeau de fereastră, cădeau și se loveau.
Mama le lua de pe jos,
le aducea înăuntru, le vindeca,
le ajuta să-și revină
și le dădea drumul,
le lăsa să zboare.
E una dintre amintirile mele preferate cu mama.
Cum avea ea grijă de păsări.
Cred că le-aș spune:
„Într-o zi, când vă voi vedea în Rai,
poate ne vom juca puțin cu mingea.”
Mulțumesc!
Bieții băieți!
Lyle vrea neapărat să ne iasă cântecul.
BREASLA REGIZORILOR DIN AMERICA
Simbol.
Legendă.
Căpitan al industriei.
Soț. Antrenor de tenis.
Cei mai mulți visează măcar la un atribut, dar Jose Menendez le avea pe toate.
Și era și tatăl nostru.
Cine l-a cunoscut pe tata ar zice că era dur.
Întrebați orice arbitru de linie care a greșit la meciurile noastre!
Tată, dacă mă asculți, lucru de care sunt sigur,
să știi că sunt gata să-ți iau locul
și să fiu capul familiei.
Și, mamă…
Ce pot să spun?
Dacă tata era piatra de temelie, mamă, tu erai tapetul și mobila frumoase.
Știu că n-a fost mereu ușor cu doi băieți agitați,
dar ai transformat toate casele în care am stat în cămine.
Deci, mamă, ultimele mele cuvinte
vor veni de la doi poeți care se pricep mult mai bine.
Așa cum o spun ei: „Fato, o să-mi fie dor de tine.”
Am știu de la început Că voi avea sufletul pierdut
Dar a trebuit să joc acest rol neplăcut
M-ai fermecat fără drept de apel
Cu zâmbetul tău magic
M-ai ținut pe jar, chiar a fost tragic
M-ai vrăjit Mi-ai tăiat răsuflarea întâi
Dar n-am putut să te conving Să rămâi
O să-mi fie dor de tine
Dragostea pe care o simt pentru tine
Și punctul de vedere Nimeni n-ar putea să mi le schimbe
Fato
O să-mi fie dor de tine, scumpo
Toată dragostea mea pentru tine
Punctul de vedere N-a putut să ți-l schimbe
Acum pleci
Iar eu stau aici, pierd vremea
Nu știu ce să fac
E o tragedie Să văd că visul s-a terminat
Și n-o să uit nicicând Ziua când ne-am întâlnit
Fato, o să-mi fie dor de tine
MONȘTRI: POVESTEA FRAȚILOR LYLE ȘI ERIK MENENDEZ
Nu-i așa?
Au trecut peste două luni de la asasinarea cruntă a soților Menendez
în casa lor din Beverly Hills.
Dar, deocamdată, poliția nu pare să fie mai aproape de a-i găsi pe ucigași.
Haide, pămpălăule! Nu te opri!
Rapoartele inițiale au speculat că ar fi fost un atac mafiot,
în legătură cu afacerile lui Jose Menendez
în industria DVD-urilor și casetelor, ca director al Live Entertainment.
Detectivul Les Zoeller de la Poliția din Beverly Hills
le-a spus reporterilor că urmărește mai multe piste.
Nu pot oferi prea multe detalii,
dar pot spune că este în continuare o anchetă foarte activă
și că nu ne vom opri
până când cine a comis aceste crime nebunești și odioase
va ajunge după gratii și va risca pedeapsa cu moartea.
Ce e aia?
Nu!
Poți să crezi că a zis
că a ales rochiile fiindcă credea că le puteam purta iar?
Aș putea s-o port iar.
Când o zbura porcul și-i vor face și aeroport.
PUTERE NEMĂRGINITĂ ANTHONY ROBBINS
Dr. Oziel la telefon.
Dr. Oziel, sunt Erik Menendez.
Erik?
Știu că e din scurt,
dar putem să ne vedem astăzi?
E important.
Am timp la ora două, dacă îți convine.
Nu, eu…
Vreau să fiu ultimul azi.
Nu vreau să mă vadă vreun pacient.
Te rog? Dr. Oziel?
Da. Ce zici de ora patru? Putem vorbi cât vrei.
Bine. La patru. Sună bine.
Bine. Ne vedem atunci.
La naiba! Ai văzut, Jamie?
A sărit ca o școlăriță. Clasic!
Nu fi nesimțit, Lyle!
- Bună, Erik! - Jamie.
- Pleci undeva? - Da, am niște treabă.
Bine. Vino repede! Eu și Jamie am luat multe dulciuri de Halloween.
Nu ieftine. De alea bune!
- Știi cât îmi place Halloweenul! - Da.
Păstrăm tradiția familiei.
Erik!
Intră! Ia loc!
Arăți minunat. Mă bucur să te văd, tinere.
Erik, intră!
- Mă bucur că ai sunat. - Da, și eu.
Deci te simți… Cum?
Da, am avut gânduri…
sinucigașe.
În regulă.
Ce-ar fi să iei loc?
Nu ascultă nimeni
ce zic aici, nu?
- Nu înregistrezi asta? - Nu.
Nu poți spune nimănui ce-ți zic eu?
Când ai venit la mine cu condamnarea pentru furt,
cu prostiile de mai demult,
tribunalul a ordonat să le spun părinților tăi.
Dar acum, evident…
Adică, sunt…
Putem merge la o plimbare?
Am niște coșmaruri,
noapte de noapte, despre mama și despre tata.
Și, în aceste coșmaruri, sunt uciși?
Da.
E de parcă sunt în vis și retrăiesc momentele.
Dar totul e cu încetinitorul.
Eu stau pironit,
iar mama e împușcată în stomac, apoi în picior,
iar genunchiul îi explodează.
- Da? - Da.
Și tot e împușcată, dar nu moare.
Și tata e împușcat încontinuu în față.
Fața lui nu mai e și e fum peste tot.
- Visezi asta în fiecare noapte? - Aproape.
E din „Thriller”.
E îmbrăcat ca Michael Jackson în „Thriller”.
De ce vrei să te sinucizi, Erik?
Ce ar rezolva asta?
- Ne dați sau nu ne dați? - Haide!
În regulă!
- Ne dați sau nu ne dați? - Așa!
Doamne!
- Ți-a căzut sabia. - Mulțumesc!
- Poftim! - Mulțumesc. Halloween fericit!
- Poftim! - În ce ești costumat?
Poftim?
Sunt Tom Cruise!
Din Cocktail.
E legendar.
Asta e casa în care părinții ăia au fost…
Ce anume?
Împușcați?
Nu vrei să intri și să vezi?
Ce-ar fi să te cari naibii de-aici
înainte să-ți bag batonul ăla de ciocolată în fund, cowboy?
Tata a fost un om grozav.
Mulți nu știau asta.
A început să lucreze pentru Hertz,
apoi a intrat în industria cinematografică.
Era în culise, se ocupa de finanțe,
dar era la fel de influent ca Spielberg sau Scorsese.
Sigur.
Am zis că poate ar trebui să scriu o carte despre el,
fiindcă avea multe țeluri
și voia să fie senator. Știai?
Primul senator american de origine cubaneză din Florida.
Trebuia să se mute în Florida, nu?
Da. Voia să ne mute acolo. Urma să fim ca familia Kennedy.
Toate astea vor apărea în carte.
Credea că unul dintre fiii lui
putea ajunge președinte cândva.
Și de asta a fost așa de dur cu noi…
mereu.
Era doar…
Chiar…
Ce se întâmplă, Erik?
Deci…
Noi am făcut-o. Eu și fratele meu…
I-ați împușcat?
Da.
În regulă.
Ce zici? Poate că ar trebui să mergem la cabinet și să vorbim.
Bine.
Te simți mai bine
după ce mi-ai spus asta?
- Puțin. - Bine.
Erik,
vreau să-mi povestești tot ce s-a întâmplat, dacă poți.
Bine, dar să nu înregistrezi asta!
Nu înregistrez.
Dar de ce vrei să știi asta?
- Vreau doar să-mi înțeleg trăirile. - Da.
Cel mai bun mod de a face asta e să-mi spui ce s-a întâmplat.
Cred că planul a încolțit
când mă uitam filmul Clubul Miliardarilor.
Era speriat, foarte speriat.
E vorba despre niște puști cu părinți bogați. Și îi omoară.
Puștii.
M-a pus pe gânduri,
fiindcă păreau viețile noastre, a mea și a lui Lyle.
L-a împușcat în cap.
Lyle, vino să vezi!
A început să se prelingă sânge, așa că l-am înfășurat într-o cuvertură
și l-am dus la mașină.
Am început să vorbim relaxat despre asta.
Cum ar fi
să scăpăm de această forță negativă, care ne controla.
Am pus la cale un plan.
Eu voiam să ne mișcăm repede, înainte să ne pierdem avântul.
Dar Lyle voia să așteptăm, să plănuim totul cu atenție.
Ne-am înțeles s-o facem după o săptămână, într-o duminică.
- Și de ce duminică? - Menajera era liberă în weekenduri.
Atât?
Ai văzut un film și ai hotărât să-ți omori părinții, Erik.
De ce?
Cum adică?
- De ce am făcut asta? - Da, Erik.
Paricidul este un plan de acțiune foarte grav.
Ce e paricidul?
Când îți omori părinții.
Și, desigur, Erik, nu e ceva neobișnuit.
Se mai întâmplă.
Una din patru crime implică un membru al familiei.
Chiar așa?
Măiculiță! Bine.
Toate cazurile sunt diferite,
dar majoritatea implică circumstanțe agravante.
Da, chiar ne agravau starea.
Nu, mă refer la abuzuri.
Dispute din cauza banilor.
Tatăl tău era foarte autoritar. Noi doi am vorbit despre asta.
Erik, te-ai uitat la un film și ai hotărât să-ți omori părinții.
Cei mai mulți oameni nu fac asta.
Da.
Cei mai mulți nu-l știu pe tata.
Ghem. O'Connell conduce cu cinci la unu.
Ce naiba a fost asta? Ce naiba faci, Erik?
Măiculiță! Ticălos ce ești!
La ce am lucrat noi?
- Măiculiță! - Dle Menendez!
Nu! Nu mă atinge!
Douăzeci și cinci de mii de dolari! Dispari! Ești concediat.
- Gata! Pleci, te rog… - Erik!
Menține-ți poziția!
Tatăl tău te-a abuzat fizic, Erik?
Washington.
Olympia.
Dakota de Sud.
Următorul.
Dakota de Sud!
Băga-mi-aș!
Scumpule!
Prost mai ești! E Pierre!
Pierre!
Nu pot să cred că mergi la Princeton. Nu pot.
Nu pot să cred că mergi la Princeton.
Nu. Nu chiar.
Era ultima ta șansă!
Mă auzi? Ce ți-am spus eu?
- Ai dat-o în bară ca un căcănar! - Gata!
- Greșeală de arbitru. - Da?
- Era după linie! - Pe naiba! Urcă!
Închide portiera!
Era doar…
foarte… dominator.
Bine.
De ce ți-ai omorât mama?
Era dependentă de tatăl nostru.
El avea o aventură.
Ea a început să bea mult,
să ia pastile.
Voia să se sinucidă.
Am crezut că era un semn că viața ei nu avea valoare.
Așa că noi…
am vrut să-i curmăm suferința.
S-a întâmplat o chestie.
Lyle era acasă. Fusese dat afară de la Princeton pentru plagiat.
- Gunoi dezgustător! - Bine!
- Poponar nenorocit! - Și ce ai de gând?
Vrei să mă lovești? Fii atent! Vreau să mă lovești chiar acum!
Taci dracului!
- Nu mă atinge! - Să te văd, bătrâne! Haide!
Nu se mai opreau. Apoi s-a implicat mama.
O iubesc. Cred că ar trebui să înțelegi, mamă.
Ai 20 de ani. Nu te însori.
Nici vorbă!
De ce să vă ascult? V-ați căsătorit la vârsta mea.
- E o târfă! Vrea bani! - Uite cum am ajuns!
- Ce căsnicie fericită! - Ești ipocrită. Nu-mi pasă ce spui!
- Mă însor cu ea! - Nu-mi vorbi așa!
Nu provine dintr-o familie bună. Nici vorbă.
- Niciodată. - Tată!
- Încerc să te salvez. - Nu.
Nu-ți permit, fiindcă ai făcut exact același lucru!
Tu ești ipocritul! Ce zici de asta?
Dă-mi aia! Pune-o la loc!
Bine, băiete.
E-n regulă.
Măi băiete!
Lyle!
De când porți aia?
De acum trei ani? Patru?
- Cum de nu știam? - Pentru că nu voiam să știi!
Asta e ideea! Nimeni nu trebuie să știe!
Nici Jamie nu știe.
Pe bulevardul Wilshire, e clinica de implanturi de păr…
Chestia asta…
Să-mi văd fratele…
pe care l-am idolatrizat…
Care mereu…
m-a protejat.
Să-l văd
atât de vulnerabil…
Se înșurubează?
Mai degrabă se agață.
Tata m-a obligat.
L-am văzut cu adevărat.
Și am înțeles deodată cât de crud era tot ce se întâmpla în casa aia.
Și…
atunci i-am spus.
Ce?
Ce i-ai spus?
Doar că-l iubesc.
Că aveam să-mi aleg fratele în locul părinților.
Atunci s-a schimbat totul pentru tine?
Da. Și atunci am văzut filmul.
Și, în acel moment, știam că asta se va întâmpla.
Știam că aveam să facem lucrul ăsta.
Nici n-a fost nevoie să vorbim. Alegerea s-a făcut de la sine.
Am fost la un magazin de arme din vestul LA.
Așteptați două săptămâni pentru pistol.
- Poftim? Nici vorbă. - E dreptul meu.
Mie-mi spui? Mulțumește-i lui Jerry Brown!
Legea armelor de foc din California e o mare porcărie.
Băga-mi-aș!
Îmi trebuie doar un permis de conducere.
Am mers în districtul Orange.
Trebuie să-mi arătați permisele.
Pe naiba! E ilegal ce ne ceri!
Sunt cetățean american. Am anumite drepturi.
Scrie în Constituție!
Lyle avea permisul suspendat din cauza amenzilor pentru viteză.
Iar eu aveam doar permisul fals.
Băga-mi-aș!
- Ar fi bune împotriva intrușilor? - Normal.
Până la urmă, am găsit un Big 5 în San Diego,
unde puteam lua o pușcă cu un act.
Bine, mai am nevoie doar de un act.
La Big 5, îți trebuie două acte ca să încasezi un cec,
dar unul ca să cumpere puști.
L-am folosit pe cel fals.
Ai lăsat-o să plece
Acum nu mai e la fel
Trebuie să dau vina pe ceva Vina pe ceva
Trebuie să dau vina pe ceva
Nu da vina pe noi Ci pe ploaie
După aceea, ne-am pregătit alibiul cu prietenul lui Lyle, Perry Berman.
Salut!
Ce faci, slutule?
La Taste of L.A. N-am mai fost acolo de mult.
Totul era stabilit.
Și era duminică.
Trebuia s-o facem.
Chiar facem asta?
Da.
Bine.
- Bine. - Bine. Facem asta.
Facem asta.
Bine. Hai s-o facem acum!
O să tragi primul, ca să nu dai înapoi.
Ce?
Bine.
Te iubesc, Erik.
Te iubesc.
N-a spus nimic timp de 24 de ore.
Ce faceți? Ce e aia?
Nu!
Mă ocup eu de mama.
Au lucrat împreună mult timp…
Adună cartușele!
Vino încoace! Hai!
Lyle, conduci? Eu nu cred că pot să conduc.
Hai la Coldwater!
Nu mă auzi bine?
Batman, care rulează la 21:50.
Da, dar acum e 22:40.
Da, dar pe ăsta vrem să-l vedem. Mă poți ajuta?
Iubita mea e înăuntru.
Doar ultima parte e tare!
Am auzit că prima parte e nașpa, că strică filmul.
Așa că vrem să vedem ultima parte.
Nu se poate. Nu mai vindem bilete după 15 minute.
- Bine. Băga-mi-aș! - Băga-mi-aș!
Nu mai înjura, te rog!
Bine. Dă-mi două bilete la filmul de la 22:55!
Mai încet, te rog!
- Mulțumesc. - Vizionare plăcută!
Știi ce? Hei, Erik! La naiba cu asta! Să mergem la Taste of L.A.!
Lyle, ce facem?
Urcă în mașină, Erik!
Biletele nu mai au rost acum. Hai să mergem!
Scuză-mă!
E Edam?
Da, e brânză Edam afumată.
E o brânză cremoasă.
Erik, încearcă asta!
Știi ce? Nu aș combina-o cu un Chablis.
Cred că ar trebui să mergem.
- Te calmezi? - Am ajuns prea târziu. Perry nu e aici.
Și? Mă bucur de niște vin și de brânză,
asigurându-mă că ne observă lumea.
Fiindcă stăm aici de patru ore.
Știi ce se spune: „Timpul zboară când ești la Taste!”
Nu e nimeni.
Serviciul de urgențe.
Da. Poliția…
Lyle!
- Ce s-a întâmplat? - Cine…
- Ce s-a întâmplat? - Cineva mi-a omorât părinții.
Poftim?
Cineva mi-a omorât părinții!
Mamă!
Cum te simți?
Nu prea bine.
Erik, povestește-mi despre noaptea aia!
Nu.
Ce fel de psiholog ești tu? Am venit ca să mă simt mai bine.
Cum să te fac să te simți mai bine?
Voiam să-mi spui că nu-s un om rău.
Spune că nu-s un om rău!
Ți-ai omorât părinții, Erik.
Știu.
Dar…
nu sunt un om rău.
Nu sunt.
Vrei s-o spui și tu?
Nu ești un om rău, Erik.
Am coșmaruri, nu pot să dorm
și locuiesc într-o casă în care mi-am împușcat părinții.
Nu pot să dorm, fiecare noapte e un coșmar.
În fiecare noapte dormită în casa aia,
am un coșmar în care îi împușc, dar ei nu mor.
Coșmarul nu se oprește.
Se oprește doar când mă sinucid.
Nu da vina pe noi…
Reușesc să nu mai visez doar după ce mă împușc în cap.
Bine.
Erik!
Erik, ești în siguranță. Ești în siguranță aici, bine?
Sugerez să facem ceva.
Ar trebui să-l sunăm pe Lyle. Să-l chemăm aici.
- Bine. - Bine?
- Da. - Bine.
- Ne dați ori nu ne dați? - Da. Poftim!
Îmi mai dai una?
Ce mai vrei? Astea sunt batoane Snickers mari.
- Știi cât de generos sunt? - Doar am întrebat.
Nenorocitule!
Ce-ar fi să te întorci în Van Nuys, gunoi muritor de foame ce ești!
- Da? Du-te dracului! - Du-te tu!
Bravo pentru costumul de doi bani, pămpălăule!
Copii nenorociți!
- Alo? - Lyle.
Sunt dr. Oziel. Vreau să vii la cabinet. Erik e aici.
Ce?
Lyle, mi-a spus totul.
Ce? Dă-l la telefon!
Nu, vino la cabinet acum și putem vorbi despre asta.
Dă-mi fratele la telefon chiar acum!
N-am de gând să fac asta, Lyle.
Vino la cabinet și vorbește personal cu el! E important.
Mama mă-sii…
Băga-mi-aș!
Cred că e pe drum.
Erik, ai procedat bine spunându-mi totul.
Acum te rog să rămâi aici!
Trebuie să îmi iau o cafea, fiindcă simt că va fi o noapte lungă.
Nu pleca! Mă întorc imediat.
Haide!
- Alo? - Judalon, ascultă!
- Vino la cabinet! - Cine dracu' te crezi?
- Ți-o tragi cu nevastă-ta. - Rahat!
„Îmi pare rău. Să avem o căsnicie mai bună!
Ne-o tragem și îi spun lui Judalon că s-a terminat.”
- Te bag în mă-ta, Jerry! - Taci și ascultă!
Erik tocmai a mărturisit crimele.
Lyle e pe drum.
Viața mea e în pericol.
Vreau să fii martoră.
- Nu vin acolo. - Ba vii.
- Ca să mă omoare și pe mine? - Nu! Nici vorbă!
Nu te omoară nimeni! Vino aici acum!
Ce? Jerry!
Ce?
Băga-mi-aș!
Haide!
Băga-mi-aș! Mama mă-sii! Hai!
Mergi odată!
Aștepți de mult?
Doctorii ăștia, nu?
Ce i-ai spus?
- Lyle, ia loc! - Taci dracului! Nu vorbesc cu tine.
Ce i-ai spus? Ce i-ai povestit?
Despre ce? Despre mama și despre tata?
Pentru că nu știm cine i-a omorât.
I-am spus totul.
Bine. Totul despre ce?
Că a fost mafia cel mai probabil? Că a fost mâna mafiei?
Lyle, aveam prea multe coșmaruri. Simțeam nevoia să-i spun cuiva.
Mi-a spus totul.
Nu știu ce înseamnă: „Mi-a spus totul!”
Nu știu ce e „totul”.
Nu înseamnă automat că e adevărul!
Lyle…
mi-era teamă că mă voi sinucide.
Lyle, te rog!
Vrei să taci dracului? Vorbesc cu fratele meu!
Noi i-am omorât.
I-am împușcat.
- Cine naiba era aia? - Ce?
N-am idee!
Biroul e izolat fonic.
Stai jos, te rog? E în regulă.
- E în regulă? - Stai jos?
Cum e în regulă?
Dacă ne-am omorât părinții, e în regulă?
Lyle, nu ai armă la tine, nu?
Bine, e confidențial.
Tot ce spui aici e confidențial.
Tot ce îmi spui tu sau fratele tău, eu nu am voie să spun nimănui.
E în regulă. Dacă ai vrea să…
- Să ce? - Să-mi spui ce ai în buzunar!
- Nu face asta! - Stai jos, Erik!
Nu știu ce ar trebui să fac cu tine! Nu știu cine ești!
N-am niciun frate!
Simțeam nevoia să spun cuiva.
Atunci, trebuia să-mi spui mie! Mie!
Băga-mi-aș! De ce naiba ai inventa așa ceva, Erik?
Nu e o minciună, Lyle. Noi am făcut asta!
Lyle, spune-mi ce ai în buzunar!
E un baton Snickers mare, da?
Tocmai am împărțit vreo 300 la noi acasă.
Copiii vin la noi. Suntem oameni buni.
Mi-ai stricat seara preferată a anului.
Cu minciuna asta.
- Nu e o minciună. - Vrei să taci dracului?
- Dr. Oziel nu… - Taci, lasă-mă să gândesc!
Dacă am fi fost noi, te-am omorî și pe tine.
- Lyle. - Nu-i așa?
Nu cred că e o idee bună.
- Ți-e teamă, dr. Oziel? - Lyle!
Aleg să nu trăiesc cu teamă.
La fel și tatăl meu.
Doar pentru că ți-a spus fratele meu ceva,
nu înseamnă că e adevărat, dr. Oziel.
Lyle, dr. Oziel nu poate spune nimănui. De ce nu înțelegi?
N-avea să afle nimeni, Erik!
N-avea să afle nimeni!
A fost crima perfectă.
Și ar fi fost chiar mândru.
Ar fi fost mândru. Așa ai spus.
Nimeni nu va afla, nu-i așa?
Orice am spune aici, nu putem fi puși sub acuzație. E în regulă.
Și am putea spune că făcea… Ce?
Un exercițiu mintal?
- Da. - Da.
Ai dreptate. Nu pot spune nimănui.
Nimănui.
Simțeam nevoia să vorbesc cu cineva.
Lyle, te rog, stai jos!
Cred că ăsta ar putea fi un lucru bun.
Ce?
Să spunem că ați fi condamnați.
- Stai, ai spus că… - Nu spun…
Nu pot spune nimănui, bine? E clar?
Dacă veți fi prinși, nu va fi din vina mea.
Totuși, dacă cineva a văzut…
eu aș fi colacul de salvare.
Cum așa?
Pentru că aș ști ce s-a întâmplat cu adevărat, dacă mi-ați spune totul.
Aș putea spune instanței că erați speriați.
Că nu l-ați mai putut suporta pe tatăl care vă controla.
Sunt diferite tipuri de crime, știați?
Sunt crime pasionale, când omul explodează.
Când nu pune totul la cale dinainte.
Fără premeditare, ca o crimă sociopată.
Atunci, cum crezi…
că a fost?
Suntem sociopați, dr. Oziel?
Nu, de asta cred ar trebui să-mi spuneți toată povestea.
Așa crezi?
Da, așa cred.
- Erik, haide! - Așa cred.
Ar trebui să vă întoarceți. Vă pot ajuta cu asta.
De fapt, ce urmează să faci acum?
- O suni pe Diane Sawyer? - Ce?
Te întreb ce ai de gând să faci chiar acum cu această informație.
Nimic.
Mă duc să iau cina cu soția mea.
Bine.
Succes, dr. Oziel!
CLINICA BEDFORD
Strada Rexford.
Bine.
Te duc eu.
- Îmi pare rău, Lyle. - Nu.
E-n regulă.
- Știm ce avem de făcut acum. - Ce?
Trebuie să-l omorâm.
MONȘTRI: POVESTEA FRAȚILOR LYLE ȘI ERIK MENENDEZ
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă