Fare. Det her er en advarsel til hele verden.
Du leder efter wifi.
Nogle gange ser du noget.
Lidt som det her.
Klik ikke på det. Lad være med at gøre det.
Gør du det, er de inde i din computer.
De kan se dig. Hvis de kan se dig, vælger de dig måske.
Og hvis de gør det, så dør du.
Inden for 24 timer er du død.
I et stykke tid.
Folks sjæle uploades på nettet.
Nogle sidder fast. Deres sind og sjæle er fanget i netværket.
- Hvor er jeg? - Som ekkoer eller spøgelser.
Til tider kan man høre dem skrige.
I radioen, fjernsynet. På internettet.
Jeg ved ikke, hvor jeg er.
Det her er virkeligt.
- Jeg ved ikke, hvor jeg er. - Det er ikke en spøg.
Det her er virkeligt, og det ved jeg.
For jeg ved ikke, hvor jeg er.
Jeg beder jer... Jeg beder jer. Hvis I kan høre mig...
Hvis I kan høre mig, så ved jeg ikke, hvor jeg er.
Væk abbeden. St. Johns klokker ringer.
Vi må drage over til ham.
De kalder ham den gale munk, ikke?
Han er slet ikke en munk.
Undskyld forstyrrelsen. St. Johns klokker ringer.
Jeg får brug for en hest.
Er det hende?
Kvinden, der døde to gange, og hendes sidste budskab.
Han er kommet til det her afsides sted-
- for at gisne om betydningen.
Hvis han i sandhed er gal, så er det her hans galskab.
Angie, virker internettet?
- Hjælpelinjen svarer ikke. - Det virker.
- Må jeg bruge det senere? - Vi kan altså bruge det samtidig.
- Laver du lektier? - Du er ikke min mor.
Det prøver jeg heller ikke at være.
Godt... Ja.
- Du får nok fri i aften. - Jeg vil have styr på computeren.
Annoncerne er på plads.
Jeg er her, så længe I har brug for mig.
Kom, Artie. Nu går vi.
- Hvilket kapitel er du ved? - Ti.
- 11 er det bedste. Du vil stortude. - Artie!
Kom nu. Så svar dog.
Tag den nu. Tag den nu.
Det der er ikke meningen.
- Hallo? - Hej. Jeg kan ikke finde internettet.
- Hvabehar? - Det er væk. Hvor er det?
- Internettet? - Ja. Hvorfor har jeg ikke internet?
- Det er 1207. - Her er den halv fire.
- Er du i en anden tidszone? - Ja, sådan set.
- Bliver det dyrt? - Ja.
- Hvor fik du nummeret fra? - Fra kvinden i butikken.
Hun sagde, at I er universets bedste hjælpelinje.
- Hvilken kvinde? - Hende i butikken.
Burde internettet ikke bare være der?
Altså, jeg er ikke... Det her er ikke...
- Har du klikket på wifi-knappen? - Vent.
Wifi...
Klik. Der er en navneliste.
- Genkender du noget? - Den beder om en kode.
- Må jeg gå over til Nina? - Ja.
- Hvad er internetkoden? - LDSKOHM123.
Hvordan skal jeg huske det?
- Er det en ond ånd? - En kvinde.
Vent. Et øjeblik.
"Løb, din smarte knægt, og husk mig."
En.
Løb, din smarte knægt.
To.
- Og husk mig. - Tre.
- Hvad sagde du? - Råb dog ikke.
Det virkede ikke. Hvordan gør jeg det om?
Det er bare noget for at huske koden.
Løb, din smarte knægt, og husk mig.
Vent lige.
Ja, jeg kan godt høre dig!
Hallo?
Clara Oswald? Clara Oswin Oswald?
- Bare Clara Oswald. - Husker du mig?
Nej. Hvem er du?
Doktoren. Nej? Doktoren?
- Doktor hvem? - Bare Doktoren.
- Gider du spørge igen? - Hvad?
- Det spørgsmål. - Doktor hvem?
- Bare én gang til. - Doktor hvem?
Jeg indså aldrig, hvor meget jeg kan lide at høre det. Tak.
Nej! Clara.
Jeg skal tale med dig.
Hør efter. Jeg beder dig.
Clara Oswald.
Vi har hende. Hun er meget smart, men ikke god til computere.
Upload hende og giv hende computerviden.
- Jeg aktiverer et skehoved. - Vi kalder dem servere.
Undskyld, miss Kizlet.
Alexei er flink, men min samvittighed siger mig, at vi bør dræbe ham.
- Det ordner jeg. - Han skal snart på ferie.
Dræb ham, når han kommer tilbage.
Var der noget, du ville?
Vi uploader for mange folk for hurtigt.
Er din samvittighed dit problem?
Vi bevarer levende sind i Data Cloud.
Det er som udødelighed, men dog dødeligt.
- Min samvittighed har det fint. - Godt.
For vores klient har sine behov.
- Hackede du mig? - Fordi du ombestemte dig?
Det håber jeg, at jeg gjorde.
Jeg vil bare gerne tale med dig.
- Hvorfor er du her? - Du ringede angående internettet.
- Var det dig? - Ja da.
- Hvordan kom du så hurtigt? - Jeg var i nærheden. På min mobil.
Hvorfor peger du på den blå boks?
Fordi det faktisk er en nøjagtig beskrivelse.
- Så er det nok. - Nej!
Angie?
Angie, er du ovenpå?
Angie, er du her endnu?
- Hej. - Hej.
Er du en af Angies venner?
Jeg er en af Angies venner.
- Hvad lavede du ovenpå? - Jeg var ovenpå.
Jeg kender dig vel?
Du kender mig vel.
Godt! Vær ikke munk.
Munke er ikke cool.
Clara!
- Clara? - Hallo?
Se, det er mig. Afmunket.
Fornuftigt tøj.
- Må jeg komme ind? - Jeg forstår ikke.
- Åbn døren. - Jeg ved ikke...
- Jo da. ...hvor jeg er.
Jeg ved ikke, hvor jeg er.
Hvor er jeg? Fortæl mig venligst, hvor jeg er.
Jeg ved ikke, hvor jeg er. Jeg ved ikke, hvor jeg er!
Clara.
Jeg ved ikke, hvor jeg er.
Jeg ved ikke, hvor jeg er!
Jeg ved ikke, hvor jeg er. Jeg forstår det ikke.
Hvor er jeg?
Jeg ved ikke, hvor jeg er.
Jeg har et problem.
En mobil basisstation.
En wifi-basisstation, der suger data og mennesker op.
Det kan du godt glemme.
- Glem det. - Nogen vil vende uploaden.
- Er det muligt? - Ja, i teorien.
Åh gud.
Nej, nej.
Ikke den her gang, Clara.
Kan du stoppe det her?
Nej.
Det er okay. Du har det fint. Du er tilbage.
Ja, det er du. Ja, det er du.
- Nå? - Hackeren sendte en besked.
UNDER MIN BESKYTTELSE
Han taler vist om pigen.
Skrub ud. Jeg er nødt til at tale med klienten.
Sir. Personen, du fortalte mig om, er her.
Doktoren er her.
101 STEDER AT BESØGE
- Hallo? - Hallo!
- Har du det fint? - Jeg ligger i sengen.
- Hvad er jeg gået glip af? - Ret meget faktisk.
Angie ringede. Hun skal sove ovre hos Nina.
Det er okay, og du skal ikke bekymre dig. Bare slap af.
Din far ringede om regeringen. Han er vist ret sur på dem.
Det kigger jeg på. Jeg fiksede vaskemaskinen-
- og køkkenet, optimerede fotosyntesen og samlede quadricyklen.
- Samlede hvad? - Jeg fandt den i garagen.
Det gjorde du vist ikke.
Jeg opfandt quadricyklen.
- Hvad skete der? - Kan du ikke huske det?
Jeg var bange. Meget bange. Jeg vidste ikke, hvor jeg var.
- Ved du det nu? - Ja.
Så bør du få sovet. Du er sikker nu. Det lover jeg.
Godnat, Clara.
- Bevogter du mig? - Tja... Ja. Ja, det gør jeg.
- Vil du sidde der hele natten? - Jeg går ingen steder.
Så må jeg jo komme til dig.
Så pigen er vel indenfor?
- Og hun er i live? - Ja.
Alexei, jeg vil have, at du gør noget kreativt ved det.
- Jeg kan lide dit hus. - Jeg kender ejerne.
Tager du dig af børnene? Ja, du er guvernante ligesom...
- Ligesom hvad? - Ligesom...
...det anede mig. - Vil du forklare, hvad der skete?
Der findes noget i netværket.
Hele verden er fuld af wifi. Vi lever i en wifi-suppe.
Hvad nu hvis der er noget, som lever i det?
Som fanger menneskesind. Udtrækker dem.
Forestil dig det.
Menneskesjæle, der er fanget som fluer i internettet.
De er fanget for evigt og råber på hjælp.
Det lyder bare som Twitter.
- Hvad nu? - En computer kan hacke en computer.
En levende og sansende computer-
- kan måske hacke mennesker.
- Hvorfor siger du det? - Du vidste intet om internettet.
Men nu lavede du en joke om Twitter.
Det er godt nok sært.
Jeg ved en masse om computere. Hvor kom det fra?
Da du kom tilbage, havde du noget ekstra med.
Og jeg tvivler på, at du får lov til at beholde det.
- Vi skal ind i boksen nu. - Undskyld mig?
- Bare gå ind i den. - Os begge to?
- Tro mig, du vil forstå det. - Helt sikkert.
Hvad er det for en type boks?
Er det et sted, hvor man snaver?
Tager du en boks med dig? Det er lidt for meget.
Kig dig omkring.
- Tænder netværket for lyset? - Nej, det gør menneskene.
Netværket tænder for menneskene.
- Hvad er det? - En basisstation. Som den anden.
- Det var en pige. - Fra din underbevidsthed.
Den brugte det imod dig. Aktiv camouflage.
De kan være hvor som helst.
Doktor.
Hvad foregår der?
Skal vi aktivere hele London igen? Siger vi igen, at der var optøjer?
Alle andres lys er slukkede. Hvorfor?
Nogle fly har wifi.
- Undskyld mig? - Vi er et godt mål nu.
Du, jeg, boksen. Nu!
Ja, det er et rumskib. Det er stort. Nej, ingen tid til forklaring.
Men... Men...
Stille. Små spring er svære.
Den er større indeni. Den er faktisk større.
- Kom. - Skal vi derud igen?
Det er et rumskib. Vi fløj væk.
- Væk fra flyet? - Ikke helt.
- Hvordan kom vi her? - Det er jo et rumskib!
Er det her flyet? Er de døde?
De sover. Netværket slukkede for dem. Glem dem.
Er det her virkeligt?
- Hvad sker der dog? - Jeg er Doktoren, et rumvæsen.
Jeg er 1.000 år gammel. Jeg har to hjerter og kan ikke flyve!
Vi må gøre det sammen.
- Skal vi triumfere? - Hvad foregår der?
Jeg blokerer netværket, så I vågner. Gider du styre flyet?
Det forstår jeg ikke. Hvad skete der?
Den boks... Hvor blev den af?
Find den boks!
- Hvornår får jeg en forklaring? - Morgenmaden.
Så længe gider jeg ikke at vente.
Det er en tidsmaskine. Man skal aldrig vente på morgenmaden.
Tak. En magisk blå kasse.
Alle donationer modtages med kyshånd. Hit med pengene.
Pennyer og pund. Vi skal have råd til morgenmaden.
Jeg skal lige tilbage til garagen.
Garagen?
Den her vej.
Så det her er i morgen? Det gik hurtigt.
Nej, vi tog bare en genvej.
Tak. I morgen: En kamel.
- Hvad sker der? - En blå boks ved Southbank.
Er vi sikre? Earl's Court var pinligt.
- Hvorfor ikke bruge tidsmaskinen? - Jeg tager ikke TARDIS med i kamp.
- Er den lavet af træ? - Den er kraftig.
Den skal ikke falde i de forkerte hænder. Igen.
Jeg elsker London. Alle de kameraer.
Hvis vi kan rejse overalt i tid og rum...
...hvorfor så rejse til dagen efter? - De har ledt efter os hele natten.
- Er du træt? - Ja.
Tænk på, hvordan de har det. De tog jo omvejen.
De må være tæt på. De er i London ifølge signalet.
Jeg kan hacke det laveste niveau, men jeg ved ikke, hvor de er.
- Er du et rumvæsen? - Ja. Er det okay?
- Det går nok. - Godt.
Hvad så når du finder dem?
Jeg kan ikke spå om fremtiden.
- Har du ingen plan? - Ved du, hvad jeg siger om planer?
- Jeg har ingen. - Folk har altid planer.
Ja, det har de vel.
Hvor længe har du taget dig af de børn?
- Cirka et år. Siden deres mor døde. - Okay.
Hvorfor dig? Der må have været andre.
Hvorfor dig? Du minder ikke om en barnepige.
- Giv mig den. - Undskyld. Hvad?
Du skal vide, hvor de er.
Lad mig. Du hackede det laveste niveau.
Jeg finder ud af, hvor de er på fem minutter.
- Du kan ikke finde dem. - Jeg har computerviden i hovedet.
- Jeg er en syg hacker. - Jeg har to hjerter og 27 hjerner.
- Bare giv mig fem minutter. 27? - Okay, jeg overdrev en smule.
Kaffe. Hent. Fem minutter. Det lover jeg.
- Sikkerheden er hård. - Det handler om menneskene.
- Hvorfor kigger du sådan på mig? - Du er barnepige.
- Er det ikke lidt... victoriansk? - Victoriansk?
Du er ung. Skulle du ikke lave unge ting med unge mennesker?
- Som dig? Slap lige af. - Nej, jeg... Hold mund!
- To cappuccinoer til, tak. - Et øjeblik.
Du ved vel godt, at du ikke har en chance for at redde din lille ven?
- Hvad? - Jeg sagde et øjeblik.
Jeg sagde, at du ikke har en chance for at redde din lille ven.
Og plag ikke den gamle mand. Det er ikke ham, der taler.
Jeg taler. Vi tager det, der er.
Hun er sandelig køn, ikke? Synes du om hende?
Jeg kan få hende til at synes om dig.
- Er du okay? - Ja... Ja. Jeg har det fint.
- Går det? - Ja. Jeg skal have et brugernavn.
- Du lærer hurtigt. - Clara Oswald vinder. Oswin!
Kald mig Oswin. Det er mit navn.
Kig dig omkring. Gå dig en lille tur.
Se, hvor umulig din situation er.
Kom nu. Kig dig omkring.
Jeg kan lide at prale.
Lad mig vise dig, hvad kontrol af wifi kan udrette.
Stop!
- Jeg så, hvad du kan gøre, i går. - Ud!
Vi kan hacke hvem som helst på netværket.
- Så I har en mobil basisstation her. - Der er altid en i nærheden.
Vi har sluppet flere tusinder ud.
De søger wifi, som rotter efter ost.
Der er noget galt med webkameraerne.
Jeg ved ikke, hvem du er-
- men folk i den her verden skal ikke kontrolleres!
- Verdens mennesker... ...er slet ikke i fare.
Min klient har brug for levende menneskesind.
Raske, frie sind.
Han elsker menneskeheden. Han kan ikke få nok.
- Det er afskyeligt. Det er mord. - Sådan er livet.
Bonden tager sig af sin flok.
- Slagteriet er ikke et paradoks. - Burger King elsker kvæg.
Nogen hacker webkameraerne.
Tjek jeres webkameraer.
Men hvorfor tage vores billeder?
Hvem er på Facebook?
Bebo? Myspace? Habbo?
Tag hånden ned, hvis I ikke nævnte, hvor I arbejder.
Arbejder i The Shard
Det er forbi. Jeg gør en ende på det i dag.
- Hvordan? Du ved ikke... ...hvor vi befinder os.
Hvem gør det her? Hvem er din klient? Svar mig.
Miss Kizlet, vi har et problem.
Jeg gjorde det. Jeg gjorde det virkelig. Jeg fandt dem.
De er i The Shard. På 65. etage.
- Hører du efter? Jeg fandt dem. - Jeg hører efter.
Vi har hende. Den her gang har vi hende virkelig.
Clara. Clara!
Doktor? Hjælp mig. Jeg ved ikke, hvor jeg er.
Jeg forstår det ikke. Hjælp mig. Jeg ved ikke, hvor jeg er.
Jeg ved ikke, hvor jeg er!
Doktor, hjælp mig. Jeg ved ikke, hvor jeg er.
Doktor, hjælp mig.
- Beholder vi hende som gidsel? - Hun er da helt integreret nu.
Hun kan ikke blive downloadet igen.
Det ved han nok ikke. Han er på vej.
- Vi kan vel stoppe ham. - Hvorfor? Det bliver nok sjovt.
En motorcykel, Doktor? Den passer ikke til dig.
Jeg kørte den i OL i antityngdekraft i 2074. Jeg kom på sidstepladsen.
Bygningen er låst. Du kommer ikke ind.
Hørte du mig ikke? "Antityngdekraft".
Kan han gøre det? Kan han virkelig gøre det?
- Gode... ...gud.
Det var vist dit kontor.
Undskyld mig. Jeg har vist gået gæster.
Kom indenfor.
- Download hende. - Undskyld trækket.
Download hende til hendes krop nu.
- Det kan jeg ikke. - Jo.
Hun er integreret i Data Cloud nu. Hun kan ikke blive adskilt.
Så download dem alle sammen.
- Ved du, hvad det betyder? - De med kroppe bliver frie.
Et lille antal. De fleste ville dø.
De ville blive udfriet.
Det er det bedste, du kan gøre. Så gør det.
- Hvorfor skulle jeg gøre det? - Jeg vil motivere dig.
Hvad øjeblik det skal være.
- Du er latterlig. Hvorfor kom du her? - Jeg er stadig på caféen.
Jeg drikker min kaffe færdig. Dejligt sted.
- Hvad? - Du hacker mennesker. Jeg...
Jeg er gammeldags.
Jeg hacker teknologi.
Her har du din motivation.
Nej! Ikke mig. Ikke mig...
Få mig tilbage.
Download mig omgående! Det er en ordre.
Det er en ordre!
Hun er helt integreret nu. Vi skal downloade hele Cloud.
- Det kan vi ikke gøre. - Nej.
Download mig!
Gør, hvad hun siger.
Doktor?
Doktor!
- I har ikke ret til at være her. - UNIT har overtaget bygningen.
- UNIT? Hvad er det? - Slap af.
UNIT er her. Doktorens venner.
Gamle venner. Meget gamle.
Så har jeg svigtet, Store Intelligens.
Jeg har fået mange sind og er vokset, men nu skal der mindskes.
Du har hvisket så længe i mit øre.
Jeg husker ikke, hvad jeg var før.
Farvel, miss Kizlet.
GENOPRET
Hvor er jeg? Hvad laver jeg her?
Er I soldater? Hvad er det, der foregår?
- Hvordan kom jeg her? - Hvor er toilettet?
- Toilettet? - Jeg skal fikse herretoilettet.
Hvor længe har jeg været her?
Bliv, hvor du er! Identificer dig selv.
Hvor er mor og far?
De sagde, at de ville komme tilbage.
Kommer de tilbage?
Kom ind.
Så han kommer tilbage?
- Du svarede ikke på spørgsmålet. - Hvilket?
Du minder ikke om en barnepige.
Jeg ville rejse.
Jeg skulle bo her en uge først, og i den uge...
Døde hun.
Så du gør dem en tjeneste.
Du har "101 steder at besøge".
Og du har ikke været der, så du beholder bogen.
Jeg beholder bogen-
- for jeg skal stadig af sted.
Men du efterlader ikke dem, du holder af.
Gid jeg var på den måde.
Altså, det er sådan med en tidsmaskine...
Man kan rejse og stadig komme hjem i rette tid.
Hvad siger du? Hvor som helst.
Al tid og rum er uden for de døre.
Virker det? Gør du virkelig det?
Flyver folk bare med dig i din snaveboks?
- Det er ikke en snaveboks! - Det afgør jeg.
Hvornår?
Kom tilbage i morgen og spørg mig igen.
- Hvorfor? - I morgen siger jeg måske ja.
Passer det efter klokken syv?
- Det er en tidsmaskine. - Så ses vi.
Clara? Der var et blad i din bog. Hvorfor?
Det var ikke et blad.
Det var side et.
Okay, Clara Oswald.
Nu vil jeg vide, hvem du er.
NÆSTE GANG:
- Hvad vil du se? Akhaten. - Lad mig se. Tæt på.
- Er du okay? - Har du set hende?
Jeg er Merry Gehlal. Jeg bærer på vores historie.
- Hvad sker der? - Vi går ikke vores vej.
Jeg har en skruetrækker!
Bedstefar er væk.
Du kan få det hele!
Tage Visholt Broadcast Text International