Indkommende gods, godkend venligst. Indkommende gods, godkend venligst.
Rustent affald. Ikke værd at tage sko på for.
Spild af vores tid. Der er ikke noget gods så langt ude.
Du er en heldig dreng, Tricky.
Du er en android. Du keder dig ikke.
Han vender ikke om. Ikke med halv last.
Han er ikke kaptajn. Vi er ligestillede partnere.
Sikkert.
- Du sagde... - Jeg ved, hvad jeg sagde. Jeg sagde det.
Du sagde den så sjovt på dig.
Jeg var træt. Overtræt. Jeg mente det ikke. Det var et apparat.
Det gør et arbejde.
Ret fedt apparat! Vi taler ikke om rivejern her!
Du får mig ikke til at tale til dit skib. Det er for skørt.
- Det er I orden. - Du er en af de fyre -
- som ikke kan date en pige uden hans mors godkendelse.
Det er vigtigt for mig, I enes. Jeg kunne lade jer være alene.
Nu giver du mig myrekryb. Tag rattet. Ikke rattet...
Jeg gør det nemt for dig. Jeg sætter den til grundlæggende tilstand.
- Grundlæggende? Fordi jeg er en pige? - Nej.
Alle i tøjet. Det er godt gods. Jeg kan lugte det.
- Det er bare affald. - Nej, se.
Der er noget lækkert i magno-feltet.
Magno-grab klar. Tilkobler.
Kom i sving.
Hvad har jeg gjort?
Okay.
Doktor?
Alle elektriske impulser er blokerede. Jeg kan ikke få skjoldene op igen.
Hun er fuldstændig udsat.
Jeg sværger. Jeg rørte den bare.
Magnetisk halte-felt. Vi flyver direkte ind i det.
Clara, bliv hos mig!
Sig, der er en knap, du kan trykke på for at ordne det her.
- Ja. Stor venlig knap. - Du lyver.
- Ja. - For at undgå, jeg går i panik?
- Virker det? - Ikke særlig godt.
Oversat af G.Spot for DanishBits.org
- Hvad er det? - En slags redningskapsel.
Kom.
Få den åbnet.
Der sker ingenting.
Brug termoladningen og spræng den.
Nej, nej. Vent.
Det er som om, den er levende. Hun lider. Jeg kan føle det.
- Jeg kan føle det. - Det er bare robotsnak.
Nej, Gregor, han har ret. Det ligner et ødelagt brændstof rør.
Okay, okay. Ud med den igen. Intet gods i dag, drenge.
- Åbn lastlugen. - Vent.
Der er nogen under tingen.
Besætningen var stadig ombord, da vi bragte den ind.
Vi gjorde ingenting. Hvis nogen spørger, var den allerede ødelagt.
Forstået? Og du sørger for at holde din olierede kæft lukket.
Det er ondt at viske.
Hej. Jeg er Doktoren. Hvem er I?
Van Baalen og Van Baalen.
Det bliver forvirrende senere.
Vi fandt jer drivende rundt.
Jeres skib havde det ikke særlig godt.
Det var en magno-grab, som ødelagde mit skib.
Jeg fandt denne fjernbetjening i din lomme. Det var da tilfældigt?
Forbudt i de fleste galakser.
Denne lille sag kan gøre de fleste fartøjer ubrugbare.
Medmindre man har skjold-oscillatorer -
- hvilket jeg slukkede, så Clara kunne flyve.
Pokkers.
Clara!
Hvor er hun? Pige.
Omkring denne højde. Livlig.
Hun er stadig ombord.
Nej, vent. Den lækker brændstof.
Hvis hun stadig er derinde, er hun død.
Gasmasker.
Vi kan åbne døren et splitsekund, række ind og hive hende ud.
Tro mig, det kan vi ikke. Hjælp mig med at få hende ud.
- Jeg siger dig, hun stegte... - Hold kæft, jern-mund.
Hvilken slags honorar taler vi om?
Hvis I hjælper mig med at få hende ud, får I maskinen, alt skrottet?
Det er ikke risikoen værd. Halvanden meter metal? Nej tak.
Hvis jeg kan garantere jer den bedste fangst nogensinde?
Bram, åbn lastlugen.
Nej, nej, stop!
Hør. Lige bag disse døre er det bedste gods i en levetid.
Doktor?
Blinkende rød lampe... betyder noget skidt.
Kom ud herfra hurtigt?
Eller hvad end du gør, åbn aldrig denne dør.
Dårligt valg.
Skal vi virkelig risikere det? Den ting spyr gift.
Vi skulle smide den tilbage til rummet.
Hent dit udstyr.
Jeg tager ikke imod ordrer fra min lillebror.
Forsøg ikke at danne sætninger, okay?
Hold jer til, hvad I er bedst til.
Siden hvornår har androider haft brug for sikkerhedsdragt og gasmaske?
Hudovertræk. Ligesom os. Han ville brænde op.
Ingen angst, ingen had, ingen smerte.
"Bedste fangst nogensinde?"
Jeg er ret sikkert på, jeg kan stå inde for det. Sådan.
Jeg forstår det ikke. Jeg troede hun lå på siden.
TARDIS'en er speciel. Hun har sin egen tyngdekraft.
Jeg ville forklare, hvis jeg havde papir og blyant.
Den er større...
Indvendig. Det hører jeg tit.
Fantastisk!
Godt gjort og fantastisk.
Sikkert at ånde.
Nuvel. Det sidste jeg husker, var du lige her.
Kom nu, Clara. Tal til mig.
Hvor stor er denne ting?
Forestil dig det største skib du har set. Forestiller du dig det?
- Ja. - Godt glem det. Dette er uendeligt.
Det kan tage dig timer at finde pigen.
Dage. Plus hele stedet er giftigt.
Hun kan være død, når jeg finder hende.
Så, her er opgaven. Vi skal finde hende på én time.
- Vi? - I er mine folk til dette.
- Det var ikke aftalen. - Det er det nu.
Hvad får dig til at tro, vi vil hjælpe?
Jeg har lige aktiveret TARDIS'ens selvdestruktionssystem.
En time til dette skib sprænger i luften.
Forsøg ikke at stikke af. TARDIS'en er i lockdown.
Jeg åbner dørene, når Clara er hos mig.
- Din vanvittige galning! - Mit skib, mine regler.
Du slår os alle ihjel. Også pigen.
Hun dør, hvis I ikke hjælper mig.
Gå aldrig ind i et rumskib med en galning.
Har ingen nogensinde lært jer det?
Okay, lidt venlig overtalelse. Lad os sige 30 minutter.
- Hun dør endnu hurtigere nu! - Vi yder alle bedre under pres.
Nogen der vil prøve på 15 minutter?
I spilder jeres egen tid.
"Det bedste gods nogensinde."
I mente skibet.
Jeg mente Clara.
Rapporter. Hvad er der om bord på denne tingest?
Dynomorfiske generatorer, konceptuel geometer, stråle synthesizer -
- ortogonale motorfiltre.
Gutter. Jeg synes, vi skal dele os op.
Det er vores bedste mulighed for at finde pigen. Det ved I, det er.
Rør intet. TARDIS'en bliver fornærmet, hvis I roder.
Bliv i radiokontakt, okay?
Tilbage til konsollen. Skil den ad.
- Okay. - Okay?
Det der er bare pral.
Jeg fandt på navnet TARDIS ud fra initialerne af -
- Time And Relative Dimension In Space.
- TARDIS er dimensional transcendental. - Hvad betyder det?
Det er trans-dimensional ingeniørarbejde.
En væsentlig Time Lord-opdagelse.
Genghis Khans samlede flok kunne ikke komme gennem døren.
Tro mig, de har prøvet!
Vi er i rummet!
Den kan rejse overalt i tid og rum.
Alt
Hvad? Rapporter.
- Alt. Bag den dør. - Alt?
Sensoren detekterer: Alt hvad du overhovedet kunne ønske dig.
Alt.
Jeg forstår ikke. Giv mig en pris.
Uberegnelig.
Hvad?
Mere værdifuld end summen af enhver valuta.
Levende metal. Skræddersyet konstruering.
Hvad end for en maskine, du ønsker, så kan dette system bygge den.
Nej! Nej, stop.
Lad være. Rør den ikke. Hun vil ikke lade dig røre den.
Jeg kan mærke et TARDIS-raserianfald er på vej.
Hvad helvede er det her for et sted?
Arkitektonisk rekonfigureringssystem.
Den rekonstruerer partikler efter dit behov.
- En maskine, som laver maskiner? - Ja, i bund og grund.
Hvad laver du? Nej, lad være!
Hvis du går ud herfra med det kredsløb, vil TARDIS forsøge at stoppe dig!
Hør på mig.
Tiden går. Vi må finde Clara!
Hvad pokker?
Hvor er døren blevet af?
Har I nogensinde set et rumskib blive sur?
Det her sker bare ikke.
Hun frigiver det ikke. Hendes grundlæggende genetiske materiale.
Brug svejsebrænderen.
Jeg sagde brug svejsebrænderen!
Kan du ikke føle det, Gregor?
Skibet lider. Som hvis det var en levende ting. Du må ikke såre det.
Hvad er der, TARDIS? Er du bange for mig?
Det er så den...
Det er ens. Det er ens det hele.
Den distraherer os, laver en labyrint omkring os.
Vi finder aldrig Clara i tide.
Hallo!
Det er det samme igen.
Det er nytteløst at bygge mure, I vil bare ødelægge dem.
Den har fundet andre måder at styre jer på. En smart flok, Time Lords.
Ingen tøjsmag, gyselige hatte, men smarte.
Hvis I vil ud herfra, så giv slip på det kredsløb.
Den laver en labyrint.
Bram? Bram? Kan du høre mig?
Bram, skibet er levende. Kom ud derfra.
Bram, rør ikke ved noget.
Du er bare det bedste nogensinde.
Tak. Tak. Tak. Tak. Tak!
Nej!
Døren? Hvor er døren nu henne?
Du kan ikke gøre det her!
Bram? Du skal hurtigt ud derfra.
Radioen er død.
Du må hjælpe ham.
Gregor, gør noget. Gør noget!
Det er for sent! Han er væk! Lad os bare bekymre os om godset!
Du tænker mere på kredsløbet end på ham!
Din bekymring for din bror er virkelig rørende.
Androiden er mere oprørt end dig.
Vil I to stoppe med at skændes og lytte!
Der er noget andet dernede!
Vi må ud herfra. Gregor, aflever det!
Giv hende det tilbage.
Hvad laver du? Du er altid på maskinernes side.
Venner! Adskillige livsformer er er om bord på TARDIS'en med os.
Jeg modtager et massivt signal.
- Hvor er de? - Du vil ikke kunne lide svaret.
Omkring to skridt væk.
Et skridt.
Gregor, pas på! Forsigtig!
Gregor! Nej!
Vi må blive sammen. Kom nu. Tricky, løb!
Beklager.
Hvorfor gør du det her?
Tilbage hvor vi startede.
Nej. Det er et ekko.
Kontrolrummet er det sikreste sted på skibet.
Det kan replikere sig selv et utal af gange.
Det prøver at beskytte os.
Fordi jeg forsøgte at aflevere kredsløbet?
Team TARDIS.
Hvor blev det af?
Der er mere end ét ekko rum.
Se!
TARDIS'en beskytter Clara.
Det var hende. Det var hende lige der. Tak. Tak. Tak.
Hvorfor kan vi ikke se hende?
Det er som en lyskontakt. To positioner.
Blinker med super-uendelig hastighed. Vi er kun sammen et kort øjeblik.
Jeg kan høre hende.
Hun lukkede den ind! Hun lukkede den ind!
Hvis jeg kan isolere hendes position -
- kan jeg skubbe skiftet og række ind og tage hende.
Hvem er du?
Konsolrum, ekko-gengivelse af originalen.
Du kommer med mig. Du skal få mig ud herfra.
Skanner efter kvindelig menneske.
Uidentificeret menneske.
Den kender ikke Lancashire.
Den kender ikke frækhed. Den har fundet Clara!
Hun er lige der.
Alt er okay, Clara. Jeg er virkelig ked af det. Tilgiv mig!
Okay, så vi skal ikke kramme. Det forstår jeg nu.
Hvad er det, du holder herinde? Hvorfor har du zombier?
Gode fyre har ikke zombier. Regel nummer et.
Grundlæggende historie.
Ikke foran gæsterne.
Hvem er de?
Venner. Okay, folk som ikke forsøger at slå os ihjel -
- så jeg behøver ikke blive slået igen!
Okay, en aftale er en aftale. Du har fået pigen tilbage.
Slå nu selvdestruktionen fra.
Jeg må fortælle jer -
- jeg ikke får brug for jer på mit quizhold.
Hvad?
Der er ingen selvdestruktion.
Der snød jeg jer, hvad?
Jeg rørte bare et par knapper. Det gamle vrikken-med-knapper-trick.
Og ansigtet, man nødt til at lave ansigtsudtrykket.
"Red hende, ellers dør vi alle."
Jeg syntes, jeg overdrev en smule, men...
Så du siger, vi er sikre?
Nogenlunde. Bortset fra monstrene -
- og at TARDIS'en ændrer arkitekturen hvert femte minut.
Gutter, tag det roligt. Nedtællingen er falsk.
Bare giv mig et øjeblik, så slår jeg den fra.
Jeg fik det kun til at se ud som om, motoren var ved at eksplodere.
Det er ikke godt.
Okay, ingen panik. Eller måske panik!
Er der noget, du vil fortælle os andre?
Det ser ud til, motoren er beskadiget.
Vi har problemer, Clara.
Alvorlige problemer.
Den skal repareres, ellers er vi færdige.
Nu ville være et godt tidspunkt at bruge den store venlige knap, ikke?
Ja, beklager. Jeg skulle have haft en monteret.
- Hvor skal vi hen? - En omvej.
Centrum af TARDIS'en.
Der er noget derinde.
Disse ting. De er fulgt efter os.
Doktor, hvad er de? Hvad er det, du ikke fortæller mig?
Stol på mig. Nogle ting vil du ikke vide.
De flytter sig igen!
Løb! Af sted! Af sted!
Doktor?
Igen!
Jeg ved, hvad jeg sagde. Det var mig, der sagde det.
Du sagde den så underligt på dig.
Nu skræmmer du mig.
Sig, der er knap, der kan ordne det her?
Gudskelov.
Doktor. Hvad sker der?
Sig noget.
Clara, stop. Rør den ikke.
Der er en tidsbrist et sted om bord på skibet.
En lille sprække i kontinuum-stoffet.
Det må være sket, da TARDIS'en blev trukket ind af bjærgningsfartøjet.
- TARDIS'en lækker. - Lækker hvad?
Fortiden. Dig og mig. Alt vi har gjort. Alt vi har sagt.
Nylig fortid.
Det er ikke virkeligt. Det er erindringer.
Hvad med den her?
Hvis du giver mig muligheden, vil jeg sige den her er virkelig.
Hun kommer lige mod os.
Hun?
Clara, spørg mig ikke om mere.
Du er som en af de fyre, som ikke kan gå ud med en pige uden hans mors godkendelse.
Det er vigtig for mig, I kommer overens...
Hvad er det for en lyd?
Vi er lige under de primære brændstofceller.
Og hvad så?
Brændstoffet er lækket.
Så stavene vil være blotlagte, hvilket betyder de afkøles...
- Og begynder at slå sig. - Og slår sig. Måske endda...
Nej, sig det ikke. Du vover lige at sige det.
Måske endda falde fra hinanden.
- Løb? - Jeg synes om din tankegang.
- Skær den af. Skær min arm af. - Nej.
Det er den hurtigste måde at få mig fri. Ingen frygt, ingen had, ingen smerte.
Jeg kan få en ny. Undværlig del. Bare gør det.
Det vil ikke gøre ondt.
- Tricky, du forstår det ikke. - Jeg er en android. Skær mig.
I klarede det.
Hvad er der med dig? Hvorfor skærer du mig ikke?
- Fortæl ham. - Fortæl mig hvad?
Du kan ikke, vel? Du er en kujon.
Du vil ikke redde ham, men du er bange for at fortælle ham hvorfor?
Hvad er det, han ævler om?
Robotter behøver ikke sikkerhedsdragter. De behøver ikke gasmasker.
De bliver ikke bange for monstre i mørket.
Hvad snakker ham om?
To bioniske øjne og en syntetisk stemme boks.
Men du, min ven, er menneske. Kød og blod.
Det var en spøg. Det var bare en dum spøg.
Vi gjorde det for at lette kedsomheden.
Det var meget sjovt. De løj for dig. Ændrede din identitet.
Bare for at få lidt underholdning.
Jeg er ked af det.
Du er menneske, Tricky.
Skær metallet. Skær metallet. Gør det!
Hvor er vi?
Energikilde. Okay, I venter her. Jeg tjekker om, det er sikkert.
Vi kan kun overleve et par minutter derinde.
Hvad sker der, hvis vi bliver længere?
Vore celler bliver flydende og huden vil brænde.
Jeg har det altid godt, når vi har talt sammen.
- Fantastisk. Hold døren lukket. - Det bliver ikke noget problem.
Lancashire. Frækhed.
Intelligent sensor.
Har du nogensinde peget på dig selv, Gregor? Hvad mon den ville se?
Hvem gør sådan noget mod en anden?
Får dem til at tro, de er lavet af metal.
Hvem er jeg?
Min rapkæftede lillebror.
Hvorfor husker jeg ikke det?
På grund af en godsulykke. En stor eksplosion.
Du mistede synet, stemmen og hukommelsen.
Og du fandt en mulighed for at have lidt sjov med mig?
Jeg ville bare have en bror hos mig.
Du var altid den kloge, Tricky.
Han ville have dig til at tage over. Han gjorde dig til kaptajn.
- Han? - Far.
Jeg husker ham ikke.
Du gjorde dette mod mig bare for at blive kaptajn for en bunke skrot?
Tricky!
Hør på mig. Spørg dig selv, hvorfor han ikke kunne skære i dig.
Han har lidt anstændighed i sig.
Du hjalp ham med at finde det. Og dig. Glem det aldrig.
Okay, af sted. Af sted. Af sted.
Harmoniens øje. Eksploderende stjerne.
I gang med at blive et sort hul.
Time Lord-konstruktion. Man river stjernen ud af sin bane -
- og lægger den i en form for permanent forfald.
Denne vej. Hurtigt.
Der er ingen vej ud. Vi er fanget.
Du fortæller mig lige nu!
Hvis vi skal dø herinde, så fortæl mig, hvad de er.
Det kan jeg ikke.
Sig det! Hvorfor have hemmeligheder nu?
Hemmeligheder beskytter os. Hemmeligheder gør os sikre.
Vi er ikke sikre!
Sensoren opfanger dyrisk DNA, menneskeligt hovedelement.
Beregner data. Beregner data.
Nej, nej. Sluk den!
Lancashire. Frækhed.
Identificerbar substans.
Clara.
Det er mig.
Det må du undskylde.
Det er mig. Jeg brænder herinde.
Det er ikke kun fortiden, der siver igennem tidsrevnen.
Det er fremtiden.
Jeg bragte dig hertil for at beskytte dig, men det skete igen.
Du døde igen.
Hvad mener du med igen?
Så længe vi afbryder tidslinjen, kan det her ikke ske.
Rør ikke hinanden, så vil fremtiden bekræfte sig selv.
Gregor! Gregor, smid kredsløbet.
Bare smid det!
Gregor! Gregor!
Okay.
Tricky!
Rør ham ikke eller tiden vil bekræfte sig selv.
Motorrummet. TARDIS'ens hjerte.
- Vi er ude. - Nej, vi er stadig indeni TARDIS'en.
- Der er ingen vej over. - Nej? Okay, du har ret.
Hvad gør vi så? Tid til en plan. Har du en plan?
Nej, ingen plan. Beklager.
- Hvis du ikke har en plan, så dør vi! - Ja, vi gør.
Så bare fortæl mig.
- Fortælle dig hvad? - Det er lige meget nu -
- hvor vi er ved at dø, så fortæl mig, hvem du er.
Du ved, hvem jeg er.
Nej, jeg gør ikke. Jeg ser på dig hver dag -
- og jeg forstår intet om dig. Hvorfor bliver jeg ved med at løbe ind i dig?
Doktor, du inviterede mig. Du sagde...
Før det. Jeg mødte dig i Dalek-galeanstalten.
Der var en pige i et skibsvrag, og hun døde, da hun reddede mit liv.
- Og hun var dig. - Det var hun ikke.
Viktorianske London. Der var en guvernør, som i virkeligheden var barpige -
- og vi bekæmpede Den Store Intelligens sammen.
Hun døde, og det var min skyld. Hun var dig.
- Du skræmmer mig. - Hvad er du? Et trick, en fælde?
Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Okay. Okay.
- Du ved det virkelig ikke, vel? - Jeg er mere bange for dig lige nu -
- end alt andet i den TARDIS.
Du er bare Clara, ikke?
Jeg aner ikke, hvad dette drejer sig om -
- men krammet var rigtig dejligt.
Vi dør ikke her! Det her er ikke virkeligt.
- Det er en snerren. - Hvad?
Hvad gør et såret dyr? Den forsøger at skræmme alle væk.
Vi er tæt på motoren.
TARDIS'en snerrer ad os, forsøger at skræmme os væk.
- Vi må springe. - Du er vanvittig.
Vi kommer gennem en portal til motoren.
- Hvordan kan du være sikker? - Det kan jeg ikke.
Okay, så. Det er vandtæt.
Hallo, Clara, jeg har fløjet dette skib i over 900 år.
Stol på mig denne ene gang, tak.
Okay, ligesom alle de andre gange.
Klar? Geronimo.
TARDIS'ens hjerte.
Motoren. Den er allerede eksploderet.
Det må have været kollisionen med bjærgningsfartøjet.
Vi er ikke døde.
Hun holdt hænderne om kraften. Frøs den.
Så den er sikker?
Midlertidig løsning. På et tidspunkt vil stedet gå i udbrud.
Jeg kan ikke redde hende nu.
Hun har altid været der for mig, taget sig af mig.
Nu er det min tur, og jeg ved ikke, hvad jeg skal.
Det er bare...
Åh, Clara.
Du er smuk.
Smuk skrøbelig menneskelig hud.
Som pergament. Tak.
Revnen i tiden. Alle erindringerne siver ud.
Jeg må finde tidspunktet, vi forulykkede. Jeg må finde...
Musik.
Tidsrevnen. Nylig fortid. Mulig fremtid.
- Hvad vil du gøre? - Omskrive i dag, håber jeg.
Jeg har smidt den gennem revnen før.
Jeg må være sikker denne gang.
Jeg må selv bringe den derind.
Der vil måske komme noget råberi.
Vil det gøre ondt?
Det gør ting, som afslutter dit liv, ofte.
Vent!
Alle de ting, du sagde...
At vi har mødtes før... At jeg døde...
Clara. Tænk ikke på det.
Du glemmer det. Tiden heler os. Den kan hele alt.
Jeg vil ikke glemme det, ikke det hele.
Biblioteket. Jeg så det.
- Du var nævnt i en bog. - Jeg er nævnt i mange bøger.
Du kalder dig selv Doktor. Hvorfor gør du det?
Du har et navn. Jeg har set det. I et hjørne af den lillebitte...
Hvis jeg omskriver i dag, vil du ikke huske.
Du vil ikke lede efter mit navn.
Du vil stadig have hemmeligheder.
Det er bedst.
Magnetisk halte-felt. Vi flyver lige ind i det.
Clara, bliv hos mig!
Sig, der er en knap, du kan trykke på for at ordne alt det her.
- Ja, en stor venlig knap. - Du lyver.
- Ja. - For at undgå, jeg går i panik?
- Virker det? - Ikke særlig godt.
Doktor. Doktor.
Jeg er fra din fremtid.
Vi har ikke lang tid. Den her vil nulstille tiden.
Nej! Nej!
Stor venlig knap.
Jeg forstår det ikke. Den var på skærmen, og så var den væk.
Hallo, robot. Hent mig noget mad. Jeg er sulten.
Lad ham være.
Hvad er der med dig?
Måske har jeg bare en lille smule anstændighed.
Jeg er udmattet. Jeg er...
Vi har haft to dage presset sammen i én.
Hvorfor siger du det?
Det ved jeg ikke. Jeg siger så meget. Ignorer mig.
Føler du dig sikker?
Selvfølgelig.
Giv mig et nummer fra et til ti.
Ti er whoo-hoo, et er aarrrggh!
Du er skør.
Jeg må vide om, du føler dig tryg. Jeg må vide...
- At du ikke er bange. - For hvad?
Fremtiden. At stikke af med en rummand i en boks.
Alt kunne ske.
Det er det, jeg regner med.
Tryk på knappen.
Oversat af G.Spot: Jydekonen
Vi er på vej mod nord.
Sweetville, et ideelt samfund for glade, heldige arbejdere.
Ingen, som rejser dertil, kommer nogensinde tilbage.
Jeg formoder, at alt ikke er, som det ser ud til.
Tid til en plan.
Du dukker altid op ligesom en dårlig mønt, unge mand.
Crimson Horror, kalder de det.
Mine planer må fremskyndes.
Fru Gillyflower, vi må stoppe hende.
I de forkerte hænder kan den gift slå alt liv på denne planet ihjel.