Hej.
Det er Felicity. Harry. Pavel. Paul.
Og det er Bill, jeres nye bofælle. Opfør dig ordentligt.
- Seks værelser? - Mit lydudstyr kræver en del plads.
Jeg vil gerne have varme i gulvet.
- Her er værelse nummer fem. - Der er jo ikke nogen dør.
Værelse nummer seks er derinde.
Som I kan se, er der mere plads her.
- Hvad gør andre mennesker? - Andre mennesker har penge.
Undskyld, men ... leder I efter et sted at bo?
Hold da op.
- Se tårnet. - Tårnet er desværre ikke sikkert.
- Se det lige, Bill. - Ja, men hvorfor er det så billigt?
Her er fedt. Værelserne er enorme!
Må jeg flytte ind i aften?
Ja, naturligvis. Vil I skrive under på kontrakten?
Ja!
Bill?
Fedt.
Hvad? Nej, nej ... Stop!
Stop!
Tre ...
To ... en ...
Har du ikke mere end det? Jeg troede, du havde meget mere.
Tak for hjælpen.
Du kunne leje den ud. Som en flytteservice.
Flytning? Bill, jeg er timelord.
Er det dit job?
- Nej, det er mit folk. Min race. - Det lyder ikke som en race.
Det lyder fornemt, sådan ... "Ja, min herre." Letter på hatten.
- Det var også derfor, jeg stak af. - Timelords ... Hvor grineren.
- Går I så med kappe og høj hat? - Nej, som regel med stor krave.
Vil du have postnummeret? Så du kan finde huset.
Bill, TARDIS'en benytter sig af flerdimensionale rumtidskoordinater.
Så du ved godt, hvor det er?
Bare tast postnummeret ind her.
- Jeg så soveværelset. Sover du her? - Hvis jeg er nødt til det. Færdig?
Hvad skal det sige?
- Skildpadder sover. - Ikke 'timelords'?
Kun hvis vi har regenereret eller fået en stor frokost.
Regenereret?
Spørgsmål, spørgsmål ... Bare husk 'timelords'. Det er nok.
Så er vi fremme.
- TARDIS'en kan flytte det helt ind. - Jeg ved ikke, hvor mit værelse er.
Og det ville også virke underligt. Jeg vil gerne gøre et godt indtryk.
Jeg tager tingene ud. Så kan du bare smutte.
Tak for turen. Hej, hej.
Skal du bo der?
Vi er seks, der deler det. Vi bor til leje.
- Er I ikke studerende? - Jeg syntes også, det var mærkeligt.
Men det er fint nok. Det er bare utæt.
Utæt?
Altså indenfor.
Interessant. Jeg hjælper dig ind med dine ting.
- Det behøver du ikke. - Det er ikke noget problem.
Vent ... Tag tilbage og undervis i historie ...
Hvor blev du af? Jeg troede ... Er du doktoren?
- Ja. Hej. Må jeg komme forbi? - Han hjælper mig med at flytte.
- Han er min ... bedste. - Jeg ser ikke gammel nok ud til ...
At stå med den kasse særlig lang tid ad gangen.
Lad mig.
- Hvor er det altså vildt. - Doktoren! Legende.
- Det er min bedste. - Hold op.
- Du kunne i det mindste sige 'far'. - Okay. Bedstefar.
Du må altså gerne smutte nu.
Tak for hjælpen. Det er klaret.
Godt. Farvel.
Farvel.
Er han din bedstefar? Sejt.
Min blev anholdt for tyveri sammen med sin fyr på Den Kinesiske Mur.
- Tyveri af hvad? - Noget af muren.
- Skal jeg hjælpe dig? - Ja.
Tak.
Måske er her sådan en bogreol, som skjuler en hemmelig gang.
Det er lidt uhyggeligt.
Tak.
Jeg mødte Pavel den første dag på uni. Han sidder på sit værelse i dagevis.
Så kommer han ind i et flow, siger han.
Alle de her værelser er ledige.
Her er fint. Jeg valgte mit værelse uden at have set dem heroppe.
- Ville du ikke bo i tårnet? - Jo, men jeg kan ikke finde derop.
Der er rusfest i parken i aften.
De andre gider ikke, men det kunne da være sjovt.
Eller måske ikke. Men vi skal også holde vores egen fest.
Du ved ... Pop up. Freestyle. Bum!
Ja, det lyder godt.
- Vi ses senere. - Ja.
Se, mor. Mit eget sted. Er du stolt?
Tak.
Hold nu op.
Her er ingen levende vandpytter, mærkelige robotter eller kæmpefisk.
Det er bare mit nye hjem ...
... og folk, jeg ikke kender.
Slet ikke skræmmende.
Jeg hader, når der ikke er signal. Som om der skal ske noget slemt.
- Vi må få fastnettelefon. - Fastnet? Vi er jo ikke i Skotland.
Da jeg pakkede ud lige før, hørte jeg en banken.
- Små trin fra værelset ovenpå. - Hvad?
- Måske er det en levende dukke. - Eller en kæmpestor edderkop.
- Det er nok bare en mus. - Ja, ja. Vi laver bare sjov.
Hvis her er mus, flytter jeg.
- Hvad er det? - Pavel?
Han er ovenpå.
Paul, gå ud og kig. Du er jo den største af os.
Og den, vi bedst kan undvære.
Det kommer ude fra køkkenet.
Jeg går derud.
Det er måske bare fyret.
- Der er ikke noget. - Var du ikke taget hjem?
- Der er ikke noget hvad? - Fyr.
Jeg har kigget alle vegne. Spændende. Der er masser af træ.
Hvorfor er du her stadig?
Ved du, hvad det her er? En petroleumsovn. Den får I brug for.
Der er heller ingen vaskemaskine. Komfuret er fra 1930'erne ...
Kontakterne duer ikke.
- Så er det ikke kun inde hos mig? - Nej. De er forældede.
Hvad er det for en lugt?
Er det kinamad? Jeg elsker kinamad.
Her er et par gamle ting, men huset skal bare moderniseres.
- Det er ikke noget mysterium. - Hørte du ikke træerne, da vi kom?
- Jo. Det var blæsten. - Det blæste ikke.
- I må hellere finde et andet hus. - Det synes jeg ikke.
- Værelserne er meget store. - Vi får mest for pengene her.
- Jeg ringer til udlejeren. - Her er ikke noget signal.
Jeg går bare ned ad bakken ...
Hej.
- Vi hørte ikke, at du kom ind. - Diskretion er blevet en fast vane.
En forsamling. I er her alle sammen. Undtagen en.
- Pavel er ovenpå. - Og I er én ekstra.
- Det er doktoren. - Det er min bedstefar.
- Hjælper du med flytningen? - Ja.
Det er hårdt at efterlade sit afkom alene ude i den store vide verden.
Ja, det er. Har du børn?
Ja, en datter. Heldigvis er hun stadig i min varetægt.
Så længe det er tilfældet, er jeg godt tilfreds.
Jeg ville blot høre, om alt er, som det skal være.
- Der er faktisk et par ting. - Lad mig høre.
- Ingen centralvarme. - Telefon.
Gardiner. Tæpper.
Har du kat?
Kat?
Ja. Harry hørte lyde ovenpå. Som om der var noget, der gik omkring.
Her er ingen katte. Kæledyr er forbudt.
Jeg kan ikke ordne noget i aften, men jeg gør det snarest muligt.
- Alt på ét bræt. - Det er en anden ting ...
- Huset knager utrolig meget. - Det er uundgåeligt.
- Hvor er døren til tårnet? - Der må I ikke gå op.
Tårnet er ikke omfattet af vores aftale.
Nå. Tak. Ikke noget tårn. Det er forstået.
Godt.
- Skal du også sove her i nat? - Ja.
- Nej. - Jeg ved det ikke.
- Sandsynligvis. - Der er jo ikke nogen seng.
Undskyld mig ...
Hvem er premierminister?
- Hvabehar? - Margaret Thatcher?
Harriet Jones? Wilson? Eden?
Lad dit barnebarn være alene med sine venner. De virker ordentlige.
Jeg skal nok holde øje med dem.
Jeg tager mig af tingene i morgen. Nu må I sove godt.
Jeg tager det i mig. Du er fin nok. Ham der er underlig.
Vaskemaskinen!
Underligt.
Han er ikke derude.
Det var den lyd, jeg hørte.
Fængslende.
Det er bare rørene. Jeg går i seng.
- Det gør jeg også. - Også jeg. Men jeg låser døren.
Bedstefar ...
Hallo. Du må hellere tage hjem.
- Det behøver jeg ikke. - Du kan jo sove udenfor i bilen.
Er I to trætte? Godt. Jeg bliver hængende sammen med Simon.
Harry. Og Felicity. Hvorfor?
Vi skal bare hænge ud. Høre noget fed musik.
- Giv mig din telefon. - Her er jo ikke noget signal.
- Den er jeg vild med. - Ved du, hvem det er?
Om jeg ved, hvem det er? Ja.
- Det er Spotify. Det er tilfældigt. - Little ... Mix.
- Kan du lide Little Mix? - Tydeligvis. Se spillelisten.
- Hvad har du ellers? - Jeg skal tale med dig.
Doktor, der er ikke noget på færde.
Ikke noget underligt eller udenjordisk.
Det er bare et gammelt hus og en skummel udlejer. Helt almindeligt.
Vi ses til sjov TARDIS-action senere -
- men den her del af mit liv er du ikke en del af.
- Forstår du, hvad jeg mener? - Ja.
Tak.
Se at komme op og save brænde. Sov godt.
Men kig først til jeres ven, som I ikke har set i et døgn -
- og som hører sær musik.
- Sådan gør han bare. - Ingen gør 'bare' noget.
- Du har ikke tænkt dig at gå, vel? - Nej.
Han har det sikkert fint. Bank under bordet.
Vi skal altså tale om din musiksmag.
- Kommer du med op? - Ja.
Det her uhyggelige Scooby-Doo-hus ...
Bill, hvis du bliver bange i nat, så ved du, hvor jeg er.
Hvis du har brug for min hjælp eller noget.
Jeg er med på, at du godt kan lide mig ...
Men du er ikke min type.
- Jeg er som regel til piger. - Nå, sådan.
Så havde jeg alligevel aldrig haft en chance. Fedt.
Hold nu op! Det er det, jeg mener.
- Det skræmmer dig, gør det ikke? - Nej. Det er bare irriterende.
Gå i seng.
- Vi ses i morgen. - Godnat.
Hvorfor tog du ikke et værelse ved siden af mit?
Det ved jeg ikke.
- Er jeg ikke sej nok? - Jo da. Men det er også mine venner.
Paul, det er ikke sjovt.
- Er du vild med ham? - Hvem? Paul? Nej da.
Det er altså ikke sjovt!
Paul?
Er du okay?
Hallo? Vi har fanget joken nu.
Se selv. Alt er fint.
Godt. Vi ses i morgen.
- Hvad? - Hvad foregår der?
Paul?
- Vi må have fat i Doktoren. - Så han kan holde et foredrag?
Det er en helt almindelig dag ...
Op.
Kan du lide musikken, doktor?
Det minder mig om Quincy Jones. Jeg spillede engang sammen med ham.
Hans bassist viste sig at være en neondødsvocbot.
Og han kunne slet ikke spille.
- Det her er meget interessant. - Døren?
Det er ikke nogen dør. Ikke længere. Prøv at åbne den.
Kom nu. Shireen åbnede den lige før.
- Den er bare låst. - Nej. Se.
- Den er helt forseglet. - Det forstår jeg ikke.
- Skodderne! - Hvad med dem?
De lukkede af sig selv.
- Forseglet. - Vi er spærret inde.
- Det er måske meningen. - Hvad mener du?
Hvad er det?
Nej. Der er noget herinde! Jeg vil ikke være spærret inde.
- Du må ikke gå derud! - Jeg vil ikke være spærret inde.
Fedt. Nu er vi så fanget her. Hvorfor prøvede du at stoppe hende?
Hør.
Politiet. Jeg ringer til politiet.
Hvad er der sket med hende? Hvad foregår der?
- Tror du, det er en ting? - Måske.
- Er den derude nu? Eller herinde? - Eller begge steder.
- Jeg er bange. - Lad være med det. Det hjælper ikke.
Hvem der?
- Åh gud. - Pavel.
- Pavel ... - Tror du, han kan høre os?
Det skal nok gå.
Er det samme sket for Paul? Skal vi ringe efter en ambulance?
Her er jo ikke noget signal. Shireen, gør noget ved pladen.
Nej, vent!
Har det noget med musikken at gøre?
Har nogen gjort det ved dig?
Undskyld, men jeg fornemmede, at der var et problem.
Hvordan er du kommet herop?
Musik kan være behagelig, men gentagelser -
- afleder blot opmærksomheden fra det uundgåelige.
Håb er sin egen form for ondskab.
Sæt den tilbage!
Se.
Han er fri.
Endelig barmhjertighed.
Smukt, ikke sandt? Naturen er inddæmmet.
Han er bevaret i væggen, i selve husets skelet, for altid.
- Fortærer huset mennesker? - Vi må alle betale en pris.
- Bare ikke dig. - Korrekt. Jeg er undtagelsen.
For jeg er jeres udlejer.
I kom og skrev under på kontrakten.
Og nu ...
... skal I betale.
Løb.
- Hvad er det for en lyd? - Tårnet er på bagsiden af huset.
Døren derind til må være for enden af den her korridor.
Find en åbning.
Indiana Jones, kom nu ...
Ja! Tårnet.
Hvad hvis noget er kommet ind i træværket?
Ind i listerne bag pudset. Ind i selve husets skelet.
Skovnymfer.
Træånder. Dryader.
Alt er muligt.
Doktor, hvad laver du? Vi skal ud og ringe til politiet.
Hvem der?
Doktor, du provokerer den. Det bliver højere.
Vågn op! Kom frem.
Jeg havde forventet noget andet. Et oppustet væsen, mikroskopisk ...
Så du den komme ud? Den arbejder på celleniveau.
Den må være udenjordisk. Hvad laver du her? Er du på ferie?
Find en tændstikæske. Godt, så en skotøjsæske.
- Den må ikke slippe væk! - Hvad mener du med udenjordisk?
- Lille ven! - Doktor ...
- Den er hurtig. Hvor er æsken? - Doktor!
Nu giver det mening. Dryader, ja ...
Vi skal ud herfra.
- Det kan vi ikke komme. - Herind.
- Er det klogt at gemme sig i et skab? - Det er ikke noget skab.
Hvad er det? Det ligner insekter -
- men de kan lukke døre og spærre os inde.
De er ikke bare inde i træet. De er træet.
Et skadedyrsangreb af dryader.
Det lyder, som om du har set det før.
- Det har jeg ikke. - Du sagde, de var udenjordiske.
Måske stammer de fra den her planet, men jeg har aldrig set dem før.
- Hedder de dryader? - Det kalder jeg dem. Ja.
- Du er gået fra forstanden. - Det er jo ikke bænkebidere, vel?
Der er noget deromme.
Far ... er det dig?
Måske tilhører det en familie, som boede her engang.
Harry, der er seks kasser.
En lejekontrakt. Den ligner vores.
Seks underskrifter. Jake Christie. Annie Wren. Jonathan Frost.
Hvad er datoen?
1997.
Sarah Tiller. Mark Hopethorne. Carl Richards.
De flytter ind. Slapper af.
Går ind på deres værelser.
Og går i panik.
Skadedyrsangreb.
Doktor ...
1977.
1957. Det er hvert 20. år.
- Der kommer noget. - Godt.
Christie, Wren, Frost, Tiller, Hopethorne, Richards.
Prægtige unge mænd og kvinder.
Og det var alle de andre også.
- Hvor er de? - I huset.
Hvad? Hvor? Vi har ikke set dem.
Han mener i huset.
I træet, Harry.
- Jeg har overvejet konsekvenserne. - Hvorfor gør du det så?
- Min datter var døende ... - Hvad snakker du om?
Der var intet at gøre.
Ikke før de væsner reddede hende.
- Vi vil gøre alt for at beskytte dem. - Din datter er her i huset, ikke?
Jo, det er hun. Og hun skal overleve.
Vi skal ud.
Harry, bliv her. Kom tilbage! Kom tilbage!
Doktor!
Få ham fri.
- Gud være hans sjæl nådig. - Er Bill okay?
Tænk hellere på dig selv, doktor. Du er ældre og har mindre energi.
Mindre materie ... Men de tager, hvad de kan få.
Insekterne holder din datter i live. Hvordan er det muligt?
Få dem væk. Måske kan jeg hjælpe!
Jeg er doktor.
Er du okay?
Jeg har ikke haft besøg i meget lang tid.
Jeg hedder Eliza.
Jeg hedder Bill. Det er Shireen.
Hej.
Goddag.
Bill ... Se!
- Hvad er der? - Du har noget ...
Lige der.
Jeg er for kendt til det her sted. Jeg vil ud.
Bill ...
Kakerlakker. Dem kender jeg fra mit sabbatår i Marokko. Kom.
Shireen ...
Åh nej. Den er inde i min fod!
Shireen!
- Jeg forstår det ikke. Hun ... - Jeg ved godt, det er foruroligende.
Men far siger, at vi skal overleve.
Eliza, vær ikke bange for denne mand. Han siger, han måske kan kurere dig.
Bill, hvordan har du det?
Jeg har det fint. Shireen ...
- Bænkebiderne? - Ja.
Også Harry. Ham der er hendes far. Han har holdt hende i live i 70 år.
Dine venner er foderet. Jeg tilbød at hjælpe.
Det må så være Eliza. Hvordan har du det? Råddent?
- Jeg har det ganske fint. - Start behandlingen, doktor.
Hvordan har sygdomsforløbet været? Eliza, du var meget syg, ikke sandt?
Lægerne havde ... givet op.
En dag kommer din far med en gave. Hvor var de? På taget? I haven?
Du finder insekterne. Du tager dem med indenfor for at vise hende dem.
Sikkert blot for at muntre hende op.
- Du vidste ikke, hvad det var. - Kan du hjælpe?
Jeg er i gang med at hjælpe.
Hvordan opdagede du deres særlige evner?
Du tog dem med herind. Hvad aktiverede dem?
- Du brugte en stemmegaffel. - Pavel spillede en plade med violin.
Høje toner. Ja.
Det luller hende i søvn. Høje toner.
Du lader din datter være alene. Det tror du i hvert fald.
Musikken vækker dem. De går i gang.
Næste dag har hun fået ny styrke. Hun er bare lidt træagtig.
Du indser, at der er en måde, hun kan overleve på.
- Hold op. - Doktor, det giver ingen mening.
Lad være med at afbryde.
Hvorfor skulle han tage insekter ind til sin syge datter?
Folk elsker insekter. De er fængslende.
Desuden er han ikke af træ.
- Han er ligesom os. - Han er ... Ja.
Hvis han er hendes far, og hun blev holdt i live for 70 år siden ...
Du ...
Du er ikke tabt bag af en vogn, Bill.
- Og der er ingen insekter i dig. - Jeg forstår det ikke.
Jeg havde glemt, at menneskets liv ikke er så langt.
- Lad dem ikke gøre dig urolig. - Hvad kan du huske fra fortiden?
Min ... far ...
Han ved bedst.
Insekterne bevarer udseendet og stemmen, men ikke hukommelsen.
- Han er ikke din far. Har jeg ret? - Nej! Ti stille.
Far ... Hvad er der i vejen? Jeg forstår det ikke.
Din far ville have haft andet at se til end at lege med insekter.
Men han er ikke din far.
Da du blev syg, blev han sendt ud af huset af lægerne -
- som ikke kunne redde hans mor.
Hans ... mor?
Eliza, han er din søn.
Din kærlige søn.
Min søn ...
Tilgiv mig.
Da du så, hvad væsnerne havde gjort, forstod du det.
De kunne holde din mor i live, hvis du beskyttede dem.
Tæmmede dem og fodrede dem.
Hvis du kunne redde dit mødrene ophav, ville du så ikke gøre det?
Din tavshed bekræfter det.
Jeg gjorde, som du sagde, fordi jeg troede, du vidste bedst.
- Er jeg din mor? - Ja.
Og du ...
Du har taget så mange børns liv. Du sagde, at det var nødvendigt.
- At vi ikke havde noget valg. - Det passer også.
Så kunne vi være sammen. Vi var jo lykkelige.
Jeg holdt vores liv hemmeligt. Og vi skal forblive en hemmelighed.
I har kun bragt hende sorg og forvirring!
I skal samme vej som de andre.
Kom bare med din plan nu.
- Det var kun info og fremføring. - Så fremfør!
Eliza, folk vil blive ved med at dø, hvis du ikke stopper det her.
Hvordan?
Du er forælderen. Du bestemmer.
Sådan.
Gør, som jeg siger! Jeg styrer jer!
Nej.
Det gør jeg. Jeg kontrollerer dem.
Eliza, gør det af med dem nu. Ellers dør du.
De tilintetgør dig.
Hvorfor leve, når du aldrig ser nogen og gemmer dig for omverdenen?
Hvornår har du sidst åbnet skodderne?
Rusfest i parken.
Netop. Nye venner. Fyrværkeri. Sådan burde livet være.
Jeg kan huske det ...
Min søn, forlad nu min side.
Gå ud og se verden.
Nej. Det vil jeg ikke.
Hvis du ikke gør det af med dem ...
... så gør jeg!
Min lille dreng, det må høre op.
Nej. Vi skal tilintetgøre dem.
Nu er det vores tur.
Nej. Jeg vil ikke.
Nej. Nej ...
Tak.
Vi skal ud nu.
- Er det ...? - Ja. Din veninde.
Hun genskaber dem.
Hiv hende op.
- Jeg troede, du var borte. - Er du okay?
Ja. Hvad med de andre?
Kom.
Vi skal ud nu.
Den anden vej!
Der røg vores depositum.
Det er vores hjem.
Det er væk.
Så er det tilbage til ejendomsmægleren.
Bedre held næste gang.
- Der har vi ham jo. - Du er munter. Det er jeg imod.
Bill sagde, I var på et lille eventyr. Så der kan du selv se.
Se hvad?
Du behøver ikke at tage ud i rummet for at finde uhyrer.
Mange ting her på Jorden vil slå dig ihjel.
Resultat.
- Jeg er faktisk ikke sulten. - Jeg er.
- Tydeligvis. - Hold bare fri nu.
Lav det, du nu laver. Hvad laver du egentlig?
- Nej, det må du aldrig sige. - Jeg kigger lige på den her.
Vores ven har gjort lidt modstand på det seneste.
- Det kan jeg ordne. - Jeg vil gerne.
Godnat, Nardole.
Godt. Godnat, min herre.
Vi ses i morgen.
Et klaver? Har du sat et klaver derind? Hvorfor?
Godnat.
Du lærer det aldrig.
Hallo. Vil du have aftensmad? Det er mexicansk.
Jeg ved godt, du savner det hele, men jeg sidder også fast her.
Vi er begge to fanget. Vil du have aftensmad?
Jeg har også en ny historie til dig.
Et hjemsøgt hus og bænkebidere fra rummet.
Og masser af unge mennesker, der bliver ædt.
Nu kommer jeg ind.
Næste gang
Det er en minestation med en besætning på 40.
Hallo?
Fire overlevende.
Ét nødsignal.
De blev slået ihjel af deres egne dragter.
Så der vandrer 36 lig rundt på stationen.
Hvis vi vil trække vejret, har vi kun én mulighed.
- Vi har 3000 indåndinger tilbage. - Så spar på dem.
Danske tekster: Helene Borring Dansk Video Tekst