Først har vi en tone.
Så har vi en akkord.
Og så har vi en melodi.
Beethoven skrev den her, da han var ved at blive døv.
Al hans vrede og raseri
endte med at blive noget smukt.
- Keder jeg dig, Henry? - Det virker bare lidt gammeldags.
Kan De spille noget mere spændende?
Der er én, du vil kunne lide. Den kaldes for "Djævleintervallet".
Fortæl mig mere.
Kirken forbød den i middelalderen,
fordi den inviterede Djævelen indenfor.
Det giver kuldegysninger, ikke sandt?
Teknisk set hedder det en tritonus, men i den rette kontekst...
Du godeste!
Hvad?
Driver nogen gæk med os?
- Henry, gå væk fra ham. - Dem.
- Hvad? - Mig.
- Hvad? - Jeg er "dem".
- Hvem er du? -"Hvem er du?"
- Godt at se dig igen, sønnike. - Kender I to hinanden?
- Det er min far. - Vær nu ikke fjollet.
De har ikke kigget på mit navn.
Jo, jeg har da. Det er Henry... Hvad var det nu?
"Henry Arbinger".
KL. 11 - HENRY ARBINGER
Harbinger.
Se ham som mit præludium. Og nu er hans sang sunget færdig.
Hvem er De?
Mit nodesystem hedder Maestroen.
Men hvad er De?
Jeg er...
musik.
Og De, hr. Timothy Drake, er et geni.
Vær nu ikke latterlig.
De er verdenshistoriens bedste komponist.
Kløgtig nok til at finde den forsvundne akkord.
Men det er bare så trist, Timothy!
Du har aldrig haft heldet med dig.
Du fik aldrig din store chance.
Nej, det gjorde jeg ikke. De har ret. Ingen forstod mig.
Alle de melodier, som bliver fanget og kvalt inden i dig.
Alle de sange, du aldrig fik sunget, de sidder bare derinde
viklet omkring dit stadig bankende hjerte.
Viklet så... stramt.
Vil du gerne have, at jeg slipper dem fri?
Ja, det vil jeg gerne. Ja.
Musik, tak, Maestro.
Nuvel.
DJÆVLEINTERVALLET
Jeg vil gerne se
The Beatles optage deres allerførste album.
- Mener du det? - Du spurgte selv.
Hvis jeg kunne vælge tid og sted,
så ville jeg tage dertil, for min mor havde en kæreste, Claire.
Jeg var vild med Claire, og hun elskede vinylplader.
Hun havde alle Beatles' plader, og vi spillede dem altid efter skole.
Jeg var ti år gammel. Vi havde Revolver, The White Album...
Så hvis jeg selv kunne vælge, så ville jeg tage dertil.
Det er... fantastisk!
Mener du det?
Folk siger altid Titanic. Eller Mars. Eller Betlehem.
Men The Beatles! Hvorfor har jeg aldrig gjort det før?
Kom!
- Den 11. februar 1963. - Det er løgn! Mener du det?
Vent!
Hvis vi er i 1960'erne, hvad så med mit tøj?
Godt tænkt.
Jeg har plateaustøvler. Jeg har eyeliner!
Jeg vil have en bikube!
Jeg har parykker i overflod!
1963.
Det er bare løgn! Det er jo ligesom omslaget!
Hvor er det bare sjovt!
- Se lige bilerne! - Kom så!
Abbey Road Studios! Det hedder det dog ikke endnu.
Her i 1963 hedder det EMI Recording Studios.
Hvordan kommer vi ind? Vil de ikke spørge, hvem vi er?
Hej! Janet bad os om at overtage, så du kan holde en pause.
Okay. Mange tak. Det var pænt af jer.
Der er altid en Janet. Og alle vil gerne have en kop te.
Genialt.
PLADESTUDIE
Godmorgen. En kop te?
Ja, en god, stærk en. To sukker. Drenge, vil I have noget?
Ikke lige nu. Men måske noget stærkere senere.
- Hvad med dig, John? - Det lyder godt, Paul.
Jeg vil bare gerne kunne sove.
Fortsæt bare, så bliver alle lullet i søvn.
Godt. Vi tager den forfra.
Jeg synes, omkvædet... Bare kom direkte ind med harmonierne.
Ja, chef.
Skynd dig, George. Jeg får kun syv pund om dagen for det her.
- Held og lykke. - Tak.
Vi optager. Og tre, to, en...
Jeg har en hund
Hans navn er Rød
Min hund er i live
Han er ikke død
Jeg elsker min hund
Han elsker også mig
Jeg har ikke nogen kat
Kun en hund
Min hund, min hund, min hund
Jeg har en hund
Jeg elsker min hund
Han er min hund
Han er ikke din hund
Hvis du vil have en hund Så køb din egen
Jeg har bare te med til dig.
Okay.
Vi kører fra andet omkvæd.
Vi tager de sidste fire takter i verset.
Held og lykke, Cilla.
Nu ikke skuffe mig, Cilla.
Og en, to, tre.
Jeg elsker dig
Du elsker mig
Vi er to
Vi er ikke tre
For du elsker mig
Og jeg elsker dig
Vi er ret glade
Tror jeg
Måske
Åh, Cilla.
Bare ignorer os.
Og vi optager.
Se på dem.
Alt er blevet glansløst.
Ingen nynner. Ingen fløjter. Ingen slår takt med fødderne.
Det forstår jeg ikke.
Musik er ikke...
Man kan ikke miste den eller stjæle eller dræbe den.
Den kommer helt naturligt.
Man får musik, når vinden blæser igennem træerne.
Det kalder man for æoliske klange.
Musik er den ypperste form for tænkning. Hvis man fjerner det...
KHRUSJTJOV TRUER FINLAND
Finland? Det er aldrig sket.
Hvis musikken er forsvundet, så har alt forandret sig.
Så har hele menneskeracen valgt en anden sti.
Hvad gør vi så nu?
Du tager John Lennon. Jeg tager Paul McCartney.
Find ud af, hvad der er sket og hvornår.
To kopper te, skattebasser.
- En halv krone, tak. - Hvor meget?
- Det er jo vanvid. - Vanvid.
- Betal eller gå. - Det er røveri ved højlys dag.
Det er mig. Margaret Lockwood i The Wicked Lady.
Se, det var en rigtig kvinde.
Statelig.
Vent lige lidt, Paul.
Må jeg lige tale med dig?
Jeg har en kop te til dig. Hr. Epstein har sendt mig.
Okay.
Du skriver sange til bandet, ikke?
De er ikke særligt gode, vel?
Nej...
Det var godt.
Det er godt. Sådan bør det være.
Det var ikke som i gamle dage, hvor vi havde vals og fandango.
Men vals har eksisteret? Hvornår begyndte de at gå af mode?
Det er længe siden. I 1920'erne og 30'erne.
Hvad skete der?
Vi kom til fornuft.
Det, vi laver nu, er den sidste krampetrækning.
Hvis jeg kan tjene lidt på nogle gamle rim,
så kan jeg få ro på og finde mig et rigtigt job.
Det er pinligt at synge.
Jeg vil bare gøre albummet færdigt og lægge det hele bag mig.
Men det kan du ikke. Vi har brug for dig.
Hvorfor? Jeg kan jo ingenting.
Men Paul, når du bare sidder alene,
tænker du så ikke, at der må være nogle bedre sange?
Sange, der kan løfte en
og knuse en og få en til at svæve?
Sange, som er gemt væk et hemmeligt sted allerbagest i dit hoved?
Hvor ved du det fra?
Jeg vil bare gerne hjem.
Glemme alt om det her liv.
Bare drikke min te og gå i seng sammen med en god kvinde.
Andet vil jeg ikke.
Men hvorfor græder jeg så, når jeg vågner?
Nogle gange, når det er sent om aftenen, får jeg den her tanke.
Den er så langt væk, men det er en tone.
En enkelt tone.
Og så endnu en.
Og en tredje, en fjerde og en femte.
Og når man sætter dem sammen, føles det som det mest hellige i hele verden.
Først et G og så et E.
Og et G igen to gange.
Og så et C.
Og hvis man så sætter ord på, som kommer direkte fra hjertet...
Jeg elsker dig så højt
Du spilder min tid.
Ved du, hvad du og dine idéer er?
Ulækre. Du er ulækker.
Hvad fanden skete der lige?
Ja, sådan, Vinnie. Stille og roligt.
Det skal placeres på taget, som var det skrøbeligt porcelæn.
Pas på, I ikke rammer muren.
Lad os gå derop.
Når musikken er væk, må dansen også være det.
Ingen danser længere.
- Kan man overhovedet danse uden musik? - Ja, men har man lyst?
Og tænk på kærlighedssangene. De er også væk.
Åh gud.
Der er ingen kærlighedssange i hele verden.
Gode gamle London!
Er det smog? Det troede jeg, de slap af med i 50'erne.
Smoggen var rigtig slem i december 1962, men det her?
Det er mere en slags mørke.
Som om verden er blevet mørkere. Jeg bor derovre.
- Hvad? - Jeg bor derovre.
- Hvad mener du? - Shoreditch.
- Jeg er derhenne lige nu. - Du er nødt til at starte forfra.
I fortiden, lige nu, bor jeg et sted, der hedder Totter's Lane.
I 1963 parkerede jeg TARDIS på en skrotplads,
og nu bor jeg der med mit barnebarn, Susan.
- Er du okay? - Dit hvad?
- Mit barnebarn. - Susan?
Vi kunne rejse tilbage og tjekke det, men tidslinjerne...
- Har du børn? - Det har jeg haft.
Det vil jeg få.
- Det er lidt kompliceret med timelords. - Ja, men har du et barnebarn?
Altså nu her i dag? Tilbage i vores tid? Min tid?
- Hvor er hun? - Det ved jeg ikke.
- Hvordan kan du ikke vide det? - Timelorderne blev myrdet.
Et folkemord på tværs af tid og rum, som en enorm, molekylær eksplosion.
- Måske slog den også hende ihjel. - Du godeste, Doktor.
- Sådan, Doc. - Hej, Vinnie! Mange tak!
Kom så. Med lidt held fløjter du løs, før solen går ned.
Det kan jeg ikke holde ud, Doc. Alle de rædsomme toner. Nej tak.
Okay.
Slå dig løs, skat.
Nej, nej, nej. Jeg er ikke særligt god.
Jo, det er du. Jeg har set dig.
Den 23. december i King's Arms. Du sang "One More Sleep".
Tænk, at du var der!
Det handler altid om julen med dig.
Du skal spille igen.
Hvorfor?
I dette øjeblik, Ruby Sunday, er du den eneste musik i verden.
Lad os se, hvad der sker, hvis du bringer musikken tilbage.
Det er bare... Intet pres eller noget.
Okay.
Jeg skrev den her til min veninde Trudy, da en pige knuste hendes hjerte.
Nej!
Kaldte I på mig?
Det var Fniset!
- Gem dig! - Hvad?
- Vi er nødt til at gemme os. - Du gemmer dig aldrig!
Jeg kan ikke bekæmpe det væsen.
Okay.
Jeg hørte musik!
Hvor er du?
Hvem spillede på det klaver?
Stemmerne fra ældgamle sange kalder mig...
Maestro.
Og hvem...
er du?
For jeg hørte musik.
Og musikken...
er min!
Hvad?
Lyd og syn.
Musik.
Hvem var det? Var de inden i klaveret?
- Hvordan kan man være det? - Okay.
- Så ville det jo ikke kunne spille. - Okay. Okay.
Okay.
Du gør mig bange.
Det væsen må være en del af Pantheon.
Åh gud.
Åh, Ruby, der er...
enorme kræfter hinsides universet.
Jeg fortalte dig om Legetøjsmageren, da vi mødtes,
og det krævede alt af mig at besejre ham.
- Det flåede mig midt over. - Men du overlevede.
Det delte bogstaveligt talt min sjæl i to.
Det kan jeg ikke overleve igen.
Lege... Legetøjsmageren sagde... Han sagde...
Han advarede mig.
Han sagde: "Mine legioner er på vej."
"Mine legioner er på vej."
-"Mine legioner er på vej." - Men du fjernede lyden med skruetrækkeren.
- Det virkede da, ikke? - Jo.
Én enkelt gang. Man får ikke flere chancer med guderne.
- Hvad gør vi så? - Det ved jeg ikke.
Det er hele pointen, Ruby.
- Jeg ved det ikke. - Men det gør du jo altid.
Nej, det gør jeg ikke.
Sidste gang var jeg heldig med gribelegen.
Ét trick. Én gang.
Men det her væsen stjæler musik. Altså, hvordan...
Hvordan fanden er...
Undskyld.
Men disse væseners magt er så enorm,
at hele verden kunne blive opslugt.
Doktor.
Jeg ved, at du er kløgtig. Det ved jeg godt.
Men du skal altså vide,
at verden ikke gik under i 1963.
Det gjorde den ikke. Det er jeg bevis på.
Jeg blev født i 2004, og hele mit liv har jeg haft Beyoncé og Sam Fender
og Vild med dans og stepdans og ravefester og...
Min mor synger "Danny Boy" til jul for min mormor, når hun bliver fuld.
Kan du ikke se det, Doktor?
Musik eksisterer.
Kom med mig.
Hvornår er det for dig derhjemme? Hvilket årstal?
Juni 2024?
Det er svært at holde styr på, men ja. Juni eller juli.
- Er vi tilbage nu? - 2024. Jeg har bragt dig hjem.
Det er det, vi prøver at forhindre.
Det kan ikke være virkeligt. Det her er...
- Det er bare et parallelunivers. - Det er dit årstal.
Det her er dit hjem, hvis vi ikke standser Maestro.
Hvor er min mor?
Uden musik bliver menneskeracen vist hadefuld.
Uden midler til at udtrykke sine hjertesorger
går de i krig mod hinanden uden at vide hvorfor.
Hvordan kan jeg så stadig være her?
Hvorfor forsvinder jeg ikke?
På grund af mig.
- Bøh! - Hvad?
Maestro, jeg er Doktoren.
Det var dig tilbage i 1963, ikke?
Lækkermås.
Du flyttede dig fra ét tidspunkt til et andet
ligesom den tidsherre,
som fangede min far og indkapslede ham i salt.
- Ikke? - Er du barn af Legetøjsmageren?
Jeg burde takke dig, Doktor.
Farmand var så slem ved mig.
Farmand var så led
Farmand var så barsk
Farmand var som en far for mig
Og pludselig fik jeg nok.
Hvis han var indbegrebet af leg, er du så musikkens essens?
Men hvorfor? Du har ødelagt verdenen.
Musikken er forsvundet. Hvordan kan det være en sejr?
Den er ikke forsvundet!
Ti stille, skat!
Lyden af en atomvinter.
Den reneste musik i verden.
Æoliske klange.
Musik, der opstår uafhængigt af mennesker.
Og alle de sange, der aldrig bliver sunget, nærer mig.
Jeg bliver stærkere og stærkere.
Indtil jeg kan række ud og stjæle planeternes musik.
Og så vil universet ikke længere dreje rundt.
Dets klagesang vil være i mol.
Æoliske klange på tværs af Skabelsen.
Og den klagesang vil blive min største symfoni.
Hvor alt liv bliver slukket.
Jeg kører solo.
Hvordan er du kommet hertil?
Jeg sladrer ikke, skat.
Nej!
Din far har fastlagt regler for fair play.
Han ville aldrig snyde.
Så jeg har ret til at vide det.
Et geni.
En tåbelig mand, som fandt den forsvundne akkord.
Så en anden tonekombination ville forvise dig?
Jeg sagde "et geni".
Og nok er du kvik.
Og lækker.
Og...
"Timey wimey".
Men et geni? Det tror jeg altså ikke, skat.
Hvad laver du?
Alt ræsonnerer, kære Doktor.
Alle atomer nynner.
Og alt, hvad der spiller melodier, er mit.
Syng med, Doktor.
Alle sammen!
- Hvad sker der? - Maestro!
De kontrollerer TARDIS!
Aldrig, siger jeg!
Aldrig!
Ruby!
- Flyver vi? - Kun lige netop. Men...
Jeg kan kun flyve os tilbage til 1963.
Hvor er Maestro?
De komponerer.
Den næste melodi er måske dødbringende.
Undskyld.
Undskyld, undskyld.
Du må ikke hade mig.
Okay, kom nu.
Kom nu, kom nu.
Kom nu. Okay.
Mærkeligt.
- Har du ødelagt den? - Nej.
Nej, nej. Det er noget andet.
Okay.
Den rigtige melodi på skruetrækkeren vil gøre den til et våben.
Okay.
- Nej, nej. - Okay.
Vi skal finde Forvisningens Toner.
John Lennons guitar. Det må være en god start.
Okay.
Men kræver det ikke et geni?
Ikke for at fornærme dig. Bare et musikalsk geni.
Genialitet kan bestå af hårdt arbejde. Ikke?
Hvis jeg kan finde tonerne.
Vent lidt.
Der er 66 milliarder billioner noter derude, men...
Nej, vent lidt.
Kan du høre det? Musikken?
Nej! Doktor!
Jeg troede, den var ekstradiegetisk.
Nej, lad være...
Doktor!
Nej, nej, nej!
Doktor!
Vent! Nej, nej!
Slip hende!
Du kan ikke narre mig igen, skat!
Så kæmp imod mig! Lad hende være i fred!
Men hun er det eneste menneske, der stadig har musik i hjertet!
Hun spiller elskovssyge sange for lesbiske med knuste hjerter,
der vækker min sult
efter alle de lækre sange.
Lad mig så gå!
Sådan skal det lyde, smukke pige. Syng!
Maestro.
Maestro, jeg beder dig.
Hvad?
Det er forkert.
Hvad mener du?
Der er en skjult sang dybt inde i hendes sjæl.
Hvad er det?
Hvad?
Ruby.
Hvad er det?
Jul.
Musikken, der blev spillet, da hun blev født.
Hvordan kan en sang have så stor kraft?
Ligesom ham.
- Hvem? - Den Ældste.
Han kan ikke have været til stede, da hun blev født.
Hvorfor?
- Hvorfor? Hvorfor? - Hvem var der?
Så er det nok.
- Er du okay? - Ja.
- Jeg har dig. - Okay.
- Hvad skete der? - Det er okay.
Det her væsen er helt forkert.
Og det her... Det er meget, meget rigtigt.
Ved du, hvad det her er?
Det er det berømte Abbey Road-klaver.
De kalder det Mrs. Mills-klaveret.
Og sikken kvinde. Vi oplevede mange eventyr, mig og mrs. Mills.
Men det her er klaveret, som The Beatles vil bruge til deres største hits.
"Penny Lane".
"Lady Madonna". Det kommer alt sammen herfra.
Jeg ved, at det her klaver har potentiale til at sende dig retur til helvede.
Musikdyst!
Kom så.
Gør det.
Kan du finde den?
Den forsvundne akkord.
Er du genial nok til det?
Det ville jeg aldrig kalde mig selv, Maestro.
Men jeg har levet, og jeg har elsket.
Og jeg kan kun smile sådan her, fordi jeg har mistet så meget.
Jeg har oplevet alt. Hver eneste ting.
Og hvis det er der, musikken kommer fra...
så kan jeg også finde den akkord, der forviser dig.
En mere.
Bare en mere.
En mere.
Forkert!
Maestro
Så skal der synges.
Ruby, få fat i klaveret!
Beklager, at jeg er sådan en harpe.
Nej, nej, nej.
Du er ikke noget geni!
Jeg vil bare hjem.
Det kan du ikke. Vi har brug for dig.
Hvorfor? Jeg kan jo ingenting.
Jeg kan ikke trække vejret.
Og så endnu en.
Og en tredje, en fjerde og en femte.
Og når man sætter dem sammen, føles det som det mest hellige i hele verden.
Nej
Åh nej!
Nej!
Den, der venter, er her snart!
Lyt, lyt, lyt!
Nu kommer den.
Overalt!
Musik
Figaro, Figaro, Figaro, Figaro
CHRIS WAITES AND THE CARROLLERS NYT ALBUM
De skaber musik. Hele byen. Hele verdenen.
Ja, ja, ja!
Men der er én ting, jeg bør advare dig om, Ruby,
og det er noget meget alvorligt.
Med alle de eventyr, jeg har haft igennem tid og rum,
så er jeg nødt til at sige, at der altid kommer et twist.
Der er altid et twist Der er altid et twist
Der er altid et twist til slut
Der er altid et twist Der er altid et twist
Der er altid et twist til slut
Min ven, det' akut Sæt gang i hoften, din starut
For der er altid Der er altid
Ja, der er altid et twist til slut
Vi har både bop Og rock og Lindy Hop
Vi har jive, beehive Og "Stayin' Alive"
Vi har conga og salsa Og den mægtige Big Bopper
Vi har vals og schmals Og vi står totalt til fals
Der er altid et twist Der er altid et twist
Der er altid et twist til slut
Der er altid et twist Der er altid et twist
Der er altid et twist til slut
Det' akut, absolut Giv et trut, ik' så mut
For der er altid Der er altid
Ja, der er altid et twist til slut
Der er altid et twist til slut
Vi er ikke nogle knøse fra Liverpool
For der er altid et twist Til slut
Jeg har altid sagt At det slutter med et twist
Det er en af de ting Man ikke må misse
Vi laver en kæk, lille dans For vi ved, hvad der er bedst
For vi er de kvikke piger Der kommer fra Nordvest
Altid, der er altid Der er altid, der er altid
Syng med, hvis du kan lave twisten Syng med, hvis du kysser artisten
Vi har en særlig, lille dans Og du er på listen
Der er altid, altid
Der er altid
Der er altid et twist til slut
Dit valg er absolut Jeg kan ik' vær mut
Jeg tror aldrig, den sang bliver slut
For der er altid
Der er altid, altid et twist til slut
NÆSTE GANG
- Hvor er vi? - Midt i en krig.
Én forkert bevægelse og bum...
Doktor!
Tekster af: Maja Axholt