"Alla oskulder är inte änglar"...
..."och alla änglar är inte oskulder."
På min salig fars råd blev jag först tjuv–
–men tjuvar får händerna avhuggna eller kulorna krossade med hammare–
–eller hängs – som min far.
Så jag slutade som tjuv och gjorde det näst bästa.
Jag gick in vid kyrkan. Inte som präst, trots framtidsutsikterna.
Nej, som målare.
Konstnär. Jag kunde måla allt.
Änglar, djävlar, jungfrur och nunnor.
Att måla änglarumpor är inget dåligt arbete. Och jag var nöjd.
Men sen förändrades allt.
Inte bara för mig. För alla.
De rika, de fattiga – alla.
Den här gossen Lorenzo är alltid i knipa. Han utmanar alltid ödet.
Lorenzo är spelare. En vinnare.
Men hans tur är slut. Den här gången vann han över fel person.
Gerbino della Ratta.
De tampades. Och Gerbino är en riktigt dålig förlorare.
Gerbino della Ratta vill inte för– lora en smutsig strumpa i ett vad.
Sån är han.
–Kom ner och fäktas med mig. –Så du kan ge min kind ett sånt ärr?
Jag förbättrade ditt utseende, din fule skit, men jag är för vacker.
Du står på tur.
Ner i skiten där du hör hemma.
Varför lever han, Andreuccio? Han ska dö.
Lorenzo de Lamberti är inte först att bli kär i Pampinea Anastagi.
Även om han aldrig medger det.
Den rikaste flickan i stan. Pampinea är överdrivet bortskämd.
Stackars lilla rika flicka.
Men det var före pesten. Inte nu. Allt har förändrats.
Även för Pampinea.
God morgon. Du är uppe tidigt.
Lorenzo! Fort, Gerbino väntar hemma hos dig.
–Jävlar. –Han ger sig inte förrän du är död.
Stick nu.
Efter att ha målat 14 änglarumpor väntade jag fortfarande på min lön.
–Sa du till honom? –Han sover fortfarande.
Vänta där.
Där.
Pest. Min sedvanliga tur.
Vi ser inte ut att få betalt.
Stick hem. Vi är klara här.
Då hörde jag röster.
Slut dig till oss. Slut dig till oss.
"Slut dig till oss."
Präster. Just det. De har allt.
Mat. Pengar.
Och så klart nyckeln till klostret.
Alla de vackra nunnorna.
Det sägs att Gerbino della Rattas saknar en del viktig utrustning.
Ni vet, det händer inte mycket där nere i byxregionen.
Lustigt, för jag har alltid trott att han han var stans största kuk.
Pampinea?
–Jag ville visa mitt deltagande. –Tack.
Det är en tragedi. Pesten är...
...en förfärlig, förfärlig tragedi.
Vad ska du göra nu, Pampinea?
Gifta mig med greve Dzerzhinsky. Han är på väg hit från Ryssland.
Tack för ditt deltagande.
Pampinea, innan han dog bad din far mig skydda dig.
–Mot vad? –Hans misstag. Han var skuldsatt.
Massivt skuldsatt. Hans affärer var på fallrepet.
Till vem? Vem stod han i skuld till?
Affärsmän, köpmän.
–Men jag har betalat dem. –Du?
Det kallas lån med säkerhet.
Din far lånade pengar av mig med huset och allt han ägde som säkerhet.
Inget här tillhör honom längre.
Vem tillhör det då?
Mig. Om du inte betalar det som han var skyldig.
Men oroa dig inte, Pampinea. Jag finns här för dig.
Vi diskuterade det innan din far dog och han sa ja.
–Sa ja till vad? –Att du skulle gifta dig med mig.
Jag gifter mig med greve Dzerzhinsky.
Nej, det var en dum idé.
Din far sa innan han dog att han absolut föredrog mig.
Pampinea, jag är varmt fäst vid dig.
Gift dig med mig.
Din vilja är min lag.
Får jag kyssa din hand?
Det har alltid varit hennes problem. Hennes inställning.
Och det sa jag till henne.
Hon kan ju göra nåt åt det.
Vart går den här vägen?
–Du undrar säkert vad jag gör. –Nej.
–Min vän. –Är han full?
Nej. Gissa.
–Är han död? –Just det. Bra gissat.
–Jag är död, helt slut. –Vart går vägen?
Jag ska svara. För du kan inte gissa och vi kan få stå här hela dan.
Exakt min tanke.
Den här vägen går till... Vänta. Det Blödande Hjärtats Heliga Systrar.
Vad gjorde han i ett kloster?
Vad han gjorde i ett kloster?
En ledtråd: han arbetade där som...
–Trädgårdsmästare? –Rätt igen. – Han är väldigt klipsk.
–Behöver de en ny trädgårdsmästare? –Har du några särskilda färdigheter?
–Som att kunna dö? –Nej.
Gissa. Seså, gissa.
–Hur fan ska jag veta det? –Bli inte sur.
–Vad då? –Jag ger upp.
Berätta!
Han var dövstum.
Döv och därför stum. Jag sa ju att han hade speciella färdigheter.
Att vara dövstum är ett handikapp.
Det var det inte för honom. Hej då!
Hejsan! Ni undrar säkert...
Inte det?
Rakt ner från himlen.
Han är vacker. Stark.
Titta på hans läppar.
Vacker.
–Är han skadad? –Jag vet inte.
Ska vi klä av honom och se om han har brutit nåt?
Det borde vi nog göra. För säkerhets skull.
Var ska vi börja?
Din tur.
På munnen. Kyss honom på munnen.
Systrar!
Abbedissa, han lever.
Han har inte sagt nåt, abbedissa. Vi tror att han är dövstum.
Kan du höra?
Kan du tala?
Ett mirakel.
–En ängel. –Han föll från himlen.
Ta honom till badhuset.
Tvätta honom.
För första gången i sitt liv behöver Pampinea Anastagi vänner.
Filomena.
–Sa du till de andra? –Vi ska träffa dem i kyrkan.
Då så. Flickor här fram, pojkar där bak.
Ghino, vad oväntat att se dig här.
–Du får stanna, men inte prata. –Du talar nog för oss alla, Filomena.
–Är det henne du vill gifta dig med? –Jag skulle kunna äta upp henne.
Min far har ett hus på landet. En villa.
–Vi kan alla fly dit undan pesten. –Bra, det gör vi.
Jag ska äkta greve Dzerzhinsky.
Bröllopet får stå i villan. Ni blir alla hedersgäster.
Det är väl ett arrangerat äktenskap? Du kanske ska prova honom först.
Elissa, du hånar Pampineas kyskhetslöfte.
–Vi är alla oskulder här. –Vissa mer än andra.
Jag dör hellre än ger upp min oskuld före äktenskapet.
Jag trodde du var tänd på Lorenzo.
Vad är det här?
–Vad gör ni här? –Ber.
Vi ber för de döda.
Om ni funderar på att lämna stan så kan det bli livsfarligt.
Gå hem, allihop, som snälla barn.
Jag känner igen de här två. De är vänner till de Lamberti.
Vi kanske ska ta en promenad.
Jag borde tiga. Vad brydde jag mig? Även om han tänkte döda dem.
Men då hörde jag rösterna igen.
Håll din mun stängd. Håll din mun stängd.
Äh, vad fan. Jag har alltid varit storkäftad.
Ni! Allihop, gå.
Ta era svärd och lämna kyrkan.
Det här är Gerbino della Ratta. Ingen säger så till honom.
Och det här är Guds hus och jag talar med hans röst.
–Vem är du? –Guds tjänare och hans språkrör.
Du bär Vår Herres kors. När biktade du dig senast?
Pesten i vår stad stjäl våra själar.
Det är Harmagedon.
Ser jag ditt ansikte igen–
–sänder jag dig till din skapare.
Gerbino?
Är han död? Lorenzo de Lamberti?
Om jag var du skulle jag betrakta honom som död.
Jag har aldrig nånsin sagt såna dumheter.
Himla tur att jag var präst.
Ska vi åka i den? Kunde du inte skaffa en vagn?
Det här är farbror Bruno.
Han är inte särskilt klipsk, men väldigt stark. – Inte sant?
Och han är oskuld. – Inte sant, farbror Bruno?
Det är jag. Jag sparar mig.
Vem är det där?
Det är prästen. Fader Tindaro.
Ska det bli bröllop behöver ni en präst.
Efter att ha väntat på torget några timmar på Pampinea fick vi veta–
–att hon var i ett kloster för att undgå Gerbino och invänta greven.
Var bevarar man oskulden bäst om inte bland andra oskulder?
Eller det trodde hon i alla fall.
–Vem är han? –Vår trädgårdsmästare.
Sänd från himlen.
–Han är dövstum. –Va?
Han kan inte höra eller tala.
Så sorgligt. Han ser ut att ha en hel del att säga.
Hör inget ont, säg inget ont.
Hallå! Kom här!
Svartsjukan är lustig. Den smyger sig på en och överrumplar en.
Den förvirrade Pampinea hade glömt sin ryske greve.
Vad är det där?
Jag är greve Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Äldste sonen till Alexander Pyotr Abramomich Dzerzhinsky–
–från hertigdömet Novgorod.
Jag är här. Hej.
Jag bringar gåvor åt er, er hustru–
–och er dotter, snart min hustru.
Ni är Pampineas far, ja?
Jag är Pampineas far, nej.
Inte?
Han är inte hennes far. Han kanske är hennes farfar.
Jag är Gerbino della Ratta, Pampineas blivande make.
Vem är den idioten? Han säger att han ska gifta sig med Pampinea.
Hans ansikte ser ut som en hundröv, va?
Det har skett ett misstag–
–för Pampinea Anastagi är trolovad med mig.
Greve...
Det gör väl inget att jag kallar dig greve?
Du ser ut som en rätt stor greve.
Pampinea Anastagi ska bli min hustru.
Du har bara inte hört det. Det är misstaget.
Så du har kallat mig ända från Novgorod för att berätta–
–att Pampinea Anastagi gifter sig med en gammal nog att vara hennes far?
Jag har inte kallat hit dig, men jag föreslår att du ger dig av.
Florens kan vara väldigt hälsovådligt så här års.
Gerbino della Ratta.
De–la–rått–a.
En råtta är ett litet pälsdjur, va?
–Ja. –Ja, precis vad jag trodde.
Min herre! Jag är Minghino, Pampinea Anastagis tjänare.
Hon är i säkerhet och vad ni än hör så väntar hon på er.
I brevet står hur ni hittar hennes villa på landet.
Hon möter er där.
Vi rider tillbaka och bankar skiten ur den där Gerbino della Ratta.
Ni är i fara här. Ni måste rida raka vägen till villan så fort ni kan.
För Pampinea ska jag göra det.
Vi vet att du inte hör oss eller kan prata med oss–
–men du är som en ängel sänd från himlen för att glädja oss.
Vi ber att Gud ska ge dig talet och hörseln åter–
–så du kan höra fåglarna sjunga...
–Säg det nu. –Jag håller på.
–Han vet inte vad du säger. –Säg det du då.
Vi vet att du i morse träffade syster Caterina och sen syster Elisabeth.
–Vi vill ha det du gav dem. –Och vi vill ha det nu.
Gör det.
Väl ute ur Florens var jag fast på vagnen.
Farbror Bruno fes mer än hästen.
Och fröken Kåtbralla tjatade om att hon var oskuld.
De som tjatar om det längtar efter att få göra det.
Gud, nu börjar hon igen.
Jag är stolt över min oskuld, Elissa. Det är Dioneo också.
Pojkvännen Dioneo.
Han lider också av obotlig kåthet. Han har aldrig nånsin gjort det.
Dioneo? Vi hänger oss inte åt sex, va?
Nej, inte på dan mitt på vägen.
Vi tror inte på sex före äktenskapet.
–Vi väntar gärna, eller hur? –I evighet, min älskade.
Lögnhals.
Vilka är de?
Vinkar de åt oss?
Nej, jag tror att de vinkar åt mig.
Hör vad de vill. Fort, innan de går. Spring, innan de blir Filomena!
Nej!
Du går.
Vill vi ha mjölk eller bröd?
Deras varor är färska och vi får smaka på dem på deras gård.
Det är för sent.
Vi kommer ifatt dem. Kom!
Ta för er. Det finns färsk mjölk.
Hur får man ut mjölk ur den där?
Stadspojkar.
Hemmavid kommer mjölken ur en kanna.
–Ni kan säkert om ni försöker. –Visa oss.
Så här gör man.
Se hur den passar i min hand.
–Visst är den skön att ha i handen? –Underbar.
Men nåt lite fastare vore bättre.
Det är för sent. Vi kan inte sluta nu.
Vi håller den hårt i handen och kramar.
Smeker och kramar.
Och drar.
Jag älskar att smeka den.
Det kommer. Det blir varmt i handen.
Kläm lite hårdare och snabbare. Det kommer.
Mjölkvitt och varmt.
Snälla Simona, vi gör det.
Snälla...
Snälla Simona.
Dioneo, vad gör du med kon?
"Simona, vi gör det"?
Äckligt!
–Vi ville ha mjölk. –Och mjölkerskor.
Du skall icke röra! Minns du?
Det gäller även djur i lador med stora bröst och håriga armhålor.
Det är slut! Du får aldrig ha sex med mig så länge du lever.
Senare hörde jag att kon blev emotionellt störd av händelsen–
–och gav aldrig mjölk igen. Stackars ko.
Det ni gjorde i dag är en synd.
Ja, det är en synd. En härlig synd.
Fyra på en dag. Han borde skämmas.
Jag tror att du är avundsjuk.
Jag hoppas att du drunknar.
Andreuccio.
Vad är det där?
Såg ni? Fantastiskt!
Jag vill ha det där. Ta det till mig!
Ta er i arslet!
–Ger ni er av, fader? –I kyrkan...
Gerbino... Han var rädd för mig, va?
Han var rädd för korset du bär.
Tillåt mig göra en liten iakttagelse. Allt prat om oskuld...
Ja?
En kysst mun mister inte friskheten.
Som månen blir den ny igen.
–Väldigt poetiskt sagt. –Bara en iakttagelse. Inte mina ord.
–Bröllopet då? –Jag kommer.
Men först var jag tvungen att göra en egen pilgrimsfärd.
Simona.
Simona, min älskade.
Jag älskar dig. Jag avgudar dig.
Låt oss rida in i solnedgången.
Ditt smutsiga, vidriga odjur!
Varje dag ser jag dig. Jag dras till dig.
Varje natt när jag sover längtar jag efter dig.
Varje dag.
Varje natt.
Jag tror att rumpan har smällt av på honom.
Rumpor som smäller av vet du allt om.
Dioneo.
Dioneo!
Sluta tjura.
Jag tjurar inte.
Snälla Dion.
Dioneo, se på mig.
Se på mig.
Förlåt att jag sa "vidrigt odjur".
Lilla sockerpäronet, lilla honungsgurkan.
Snälla du. Jag är inget barn. Eller en gurka.
Men jag älskar dig, lillgurkan. Jag älskar dig.
Det var bara en dröm.
Jag skulle aldrig bedra dig. Det vet du.
Det är som att slickas av en hund när du gör så där. Det är det.
Sockerpäronet, lyssna på mig.
Jag älskar dig och jag förlåter dig.
Så där. Du blev förlåten med en riktig kyss.
Och en till.
Nej. Dioneo.
Sluta nu.
Jag?
Dion... kyss mig.
Kyss mig.
Herregud. Vad är det där?
Vad tror du att det är?
När vi är gifta, snart, får du se–
–vilken skatt jag har åt dig.
Kyss mig. Den väntar.
Ge mig, ge mig skatten.
Ge mig skatten!
Snälla.
Vad händer? Dioneo? Vad står på?
Herregud, vad hände?
Det är ingenting. Ingenting.
Det kanske inte är nåt för dig, men det är förödmjukande för mig.
En kyss och se vad du har gjort.
Du hade handen i mina byxor.
Det hade jag inte alls. Du vet inte när du ska sluta.
Hej, mitt lilla sockerpäron.
Bra föreställning.
Hitåt.
Elissa?
Jag heter Alessandro Felice och jag är er värd. Välkomna.
Du är inte vår värd och vi är inte dina gäster.
Vi är dina fångar.
Så vacker.
Världen väntar på flickor som du.
Har du rest?
–Jag har varit i Siena. –Siena?
Då måste du följa med till Tunisien. Där kommer du att trivas.
–Var ligger Tunisien? –I Afrika.
–Varför ska vi till Afrika? –För att se sevärdheterna.
Och för att arbeta, så klart.
Vad då, arbeta?
Det är enkelt, avkopplande arbete. Ni kommer mest att ligga på rygg.
–Över min döda kropp. –Det går alltid att ordna.
Herregud.
Han vill...
Det är väl det han menar?
Vad ska vi göra?
Såg du hur han tittade på oss?
Han är stilig. Han är sexig.
Vad menar du?
Om vi vill överleva måste vi ta kontrollen.
Dra de här idioterna vid näsan.
Jag tror att det här är det som brukar kallas "älskogsnäste".
Sitt ner och var en snäll pojke.
Ta på det här.
Det är din tur sen.
Jag vill inte och kommer inte att ge upp...
...min dyrbara, dyrbara juvel.
Inte förrän min Diana...
...möter min Apollo.
Och gudinnan Venus bär mig...
Åh, snälla, bär mig till min Jupiters tröskel.
–Vilka är de typerna? –Dumbommar, som du.
Jaha.
Jag har väntat, längtat.
Men än har min Jupiter inte kommit.
Jag har bett om att han ska komma.
Längtat efter att han ska komma.
Du, min ljuvliga dumbom...
Du är min Jupiter.
Filomena? Låt dem inte föra bort mig. Jag måste kissa.
Tyst, din dumsnut! Du får hålla dig.
–Vad hände? –Det var tråkigt.
Han ville bara titta. Jag skulle bara dansa runt stolpen utan trosor.
–Var fick du tag på det där? –Det är min tur nu.
Följ mig. Gör exakt som jag. Förstår du?
–Mina herrar. –Mina herrar.
Er ledare skickade oss för att glädja er.
För att glädja er. Hurra!
Det här är den ljuva Filomena.
En äkta skönhet, eller hur?
Har ni nånsin sett så vackra bröst?
Visa dem.
–De gillar mig! –Ge en applåd för Filomenas bröst.
Som alla vet så är det bara en sak som räknas.
Vem som blir först och vem som blir sist.
Vem är den störste hankatten i stan?
Det kan bara avgöras på ett sätt. Ta av dem.
Vi tar en titt på utrustningen.
Kom igen, ställ upp på led. Alla pojkar ihop. Var inte blyga.
På tre, era stora manliga banditer, släpper ni ner brallorna.
Ett.
Två.
Tre!
Underbart! Magnifikt.
Se mandomen i all sin prakt.
Gud... Jag har aldrig sett en förut och nu är här en hel armé.
Vi tar en närmare titt.
Ordning i ledet. – Du där, sträck på dig!
Få se nu... Jag tror att du ska byta plats med honom.
–Och du med honom. –Hej, vad det hoppar.
Var är den?
Åh... Där är den ju.
Den är väldigt liten. Och skrynklig.
–Hoppas inte alla ser ut så. –Tack så mycket.
Småttingar i den änden. Va, Elissa?
Iväg med dig.
Vilken härlig uppvisning. Bravo.
Nu kommer ögonblicket ni väntat på.
Vem ska bli först?
Vi. Börja med de största och jobba er neråt.
Nej, börja med den minsta och jobba er uppåt.
Varför börjar ni inte i mitten och jobbar åt varsitt håll?
–Nej! Jag är minst. Jag börjar. –Du lär inte känna ett dugg, hjärtat.
–Gå och sug på dig själv, storpitt! –Du ber om en snyting.
–Smaka på det här! –Nu jäklar!
Ghino!
Ta mig sen.
Skynda dig, Ghino.
Har ni roligt? Vad var det du sa, Mena?
Över din döda kropp?
Stygga karl.
Nu kommer nyheten hon inte ville höra. Greven var i Florens.
Nu har Pampinea ett dilemma.
Vad gillar hon att lämna Lorenzo helt ensam hos alla nunnorna?
Hur vet du det här?
Jag hörde honom sjunga i trädgården.
–Är du säker? –Helt.
Han har en vacker röst. Det vore svårt att motstå.
Hej då och tack.
Slaktaren är här. Han tog med en kniv.
En väldigt vass kniv.
Han är redo att skära av din...
Nej! Snälla, inte min...
Ett mirakel.
Jag kan tala.
Ut!
Ditt svin!
Är du människa?
Nej, jag är den här gölens ande. Jag är en trollkvinna.
Jag trodde väl det.
Har du trollbundit mig nu?
Ja, nu när du har druckit vattnet är du trollbunden av mig.
Var kom du från? Innan du blev trollkvinna, alltså.
–Florens. –Och vart är du på väg?
Till ett bröllop.
Är du bruden?
Om jag var bruden på väg till mitt bröllop, vore du brudgummen då?
Som du är jag också på väg till ett bröllop, men om du skulle råka säga–
–att du heter Pampinea Anastagi så vore mitt liv fulländat.
För du är utan tvivel–
–den vackraste kvinna som jag nånsin har sett.
Om jag är Pampinea Anastagi så måste du vara greve...
Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Äldste sonen till Alexander Pyotr Abramovich Dzerzhinsky–
–från hertigdömet Novgorod. Och du...
Du är Pampinea Anastagi, min blivande brud, inte sant?
Nej, jag är trollkvinnan.
Och du har hört mitt rop.
I det ögonblick då en kvinna måste skänka bort sin dyrbaraste juvel.
En skatt alla kvinnor vårdar ömt.
Den största gåva som en kvinna kan ge en man.
Vissa saker kan inte vänta.
Berätta inte för nån om vårt möte.
När hon lyckats få honom utslängd åker Pampinea förbi klostret–
–för att se till att nunnorna inte fick det hon själv ville ha.
–Lorenzo de Lamberti. –Pampinea Anastagi.
–Vad gör du här? –Jag njuter bara av dagen.
–Jag har varit trädgårdsmästare. –Trädgårdsmästare?
Jag känner stark samhörighet med naturen.
Så bra. Då ses vi... kanske. – Minghino.
Vänta, vänta! Vart ska du?
–Jag är på väg till mitt bröllop. –Ja, jag hörde om det.
En kort fet ryss från Novgorod.
Du lär vara väldigt populär. Väldigt efterfrågad.
Du menar Gerbino della Ratta. Han är en skit.
Jag har hört att han inte ger sig förrän du är död. – Minghino.
Njut av din samhörighet med naturen!
Jag kanske kan få följa med dig.
Bli din eskort.
Leverera dig välbehållen i armarna på din fete ryss.
Som alla goda pilgrimer hade jag följt stigen.
Jag var framme. Himlen.
Han har stånd. En stake. En ståpitt.
Och han är inte ens full av hopp.
Folk säger att abbedissan i det här klostret är makalöst kåt.
–Vem där? –En helig fader som söker en fristad.
Jag tar dig till abbedissan.
–Fader, har ni några färdigheter? –Som vad då?
–Trädgårdsarbete, kanske? –Trädgårdsarbete? Jag kan lite.
Bra. Vi är en tyst orden, fader.
Det är nästan som om vi var dövstumma.
Vi ser mycket, men talar inte om det. Om ni förstår vad jag menar.
Tyst? Dövstum? Och trädgårdsarbete?
Inte precis vad jag hade tänkt mig.
Vill ni ta ett bad?
Ett bad?
Jag var inne.
Den perfekta platsen för ett bröllop.
Ingen har kommit än. Vi är först.
Lorenzo!
Vänta, Lorenzo!
Du får stanna. Bara lite till.
Ögonbindel? Är det sant? Hade du ögonbindel när du kysste henne?
När hon kysste mig.
Du glömmer henne snart.
Du glömmer henne och kyssen.
Sån är du, Lorenzo de Lamberti. Aldrig trogen länge.
Du behöver inte tro mig.
Hur kan du vara förälskad i en kvinna du aldrig har sett?
Enkelt. Det var kyssen.
Allt fanns i den kyssen.
Hur ska du hitta en som du aldrig har sett som är inlåst i ett kloster?
Det vet jag inte. Du kanske har rätt.
De släpper inte in mig i klostret igen.
Det är bäst att du glömmer henne.
Jag glömmer henne inte.
Men tänk om du hittade henne, kysste henne och din dröm dog?
–Hur skulle det kännas? –Det är ingen dröm.
Ditt minne av kyssen bleknar och frestelsen segrar. Du ska se.
–Även om jag själv måste kyssa dig. –Det låter som en utmaning.
–Det är det kanske. –Du var den alla pojkar ville kyssa.
Men?
Men du var alltid för...
För vad?
För fin, för klipsk, för...
För vacker.
För mycket av allt. Alltid utom räckhåll.
Varför kysser du mig inte nu?
Se om jag kan få dig att glömma henne.
För alla de gånger jag velat kyssa dig, men inte kunde?
För alla de gångerna... och mer.
Blunda.
Det är Gerbino, det vet jag.
Det är han. Fly, Lorenzo. Han dödar dig.
Fly!
Della Ratta, din skit!
Vi kände på lukten att du var på väg!
Lorenzo!
Kom an! Vill du döda mig? Gör det!
Kom an!
Ge mig ett svärd!
Ge mig en käpp och jag tampas med dig!
Gerbino della Ratta!
Gerbino, låt honom vara.
Låt honom vara.
Jag gifter mig inte med dig. Aldrig. Inte om du dödar honom.
Gifta dig med honom?
Är det det det här handlar om? Att du ska gifta dig med honom?
Var så säker, du är dödens.
Döda mig i dag, och du är fortfarande en ful skit i morgon.
Han är i knipa, Pampinea. Stor knipa.
–Vad då för knipa? –Stöld.
Mord.
Du är inte den förste som säger det. Men han är bara en pojke.
Snälla.
–Snälla. –Vad då?
Luta dig inte över.
Vad gör du? Snälla du.
Lyssna.
Kom ner nu.
Du har höjdskräck, va?
Nej.
–Jag vill bara inte att du trillar i. –Jag har lekt här sen jag var barn.
Kom ner nu!
Släpp Lorenzo, så kan du skicka efter prästen.
Nu? Gifter du dig med mig nu?
Ja. Men om jag gifter mig med dig och du inte släpper honom...
Om du har blod på händerna, får du sova i en kall säng livet ut.
Förstår du? Jag ger dig ingenting.
Jag ger dig mitt ord. Jag skickar efter prästen.
Var fan ska vi hitta en präst?
Vi får kulorna krossade annars.
–Du där! –Ja?
Fader, vart ska du?
Till Pampinea Anastagis hus. Till bröllopet...?
Hur visste du att vi behövde en präst?
Guds ord färdas fort.
Känner inte jag dig? Ditt ansikte verkar bekant.
Det är kläderna. Alla präster ser likadana ut.
–Du måste gå innan han ångrar sig. –Ska du gifta dig med honom?
Det är inte ditt problem.
Prästen är här.
Ge dig av medan du kan.
Han vill att vi biktar oss före bröllopet.
Jag börjar.
–Hur många möjliga män har du nu? –Tre.
–Vem vill du ha? –Lorenzo. Jag älskar bara Lorenzo.
Du har inte träffat greven. Du kan bli kär i honom.
–Nej, Lorenzo är den ende. –Älskar han dig?
Ja. Nej, han älskar mig, men han vet inte om det än.
Det är inte lätt att vara präst.
Dra ut på det så länge du kan.
Då insåg jag att det var enklare att stjäla pengar än att tjäna egna.
Dessutom har du dödat...
Hur många människor?
–Det minns jag inte. –Listan är lång.
För att inte nämna det du gjorde mot din far.
Känner jag dig?
Ditt ansikte är bekant. Jag är säker på att jag känner dig.
Det är kläderna. Alla präster ser likadana ut.
För att få förlåtelse för dessa hemska synder och bli evigt frälst–
–måste du avhålla dig från sexuella tankar och handlingar i 30 dagar.
Jag ska ju gifta mig. Hur kan jag avhålla mig från sex i 30 dagar?
Det är... elakt. Och dumt.
Om man gör nåt elakt och dumt får man lida på motsvarande sätt–
–för att se hur elak och dum man var.
Det kallas botgöring.
Det är verkligen, verkligen dumt.
Guds vägar äro outgrundliga.
Jag hade honom i ett punggrepp–
–men hur hårt kunde jag klämma åt innan han klämde åt min?
Du vet att Gerbino skickade oss för att döda dig, va?
–Jag gissade det. –Ett smutsigt värv, att döda.
–Jag blir hellre trädgårdsmästare. –Jag vet rätt ställe.
Vi kan släppa dig, men då måste du lova att inte skvallra.
Är det sant?
–Jag lovar. –Bra.
Det gjorde ont. Det gjorde riktigt ont.
Hallå! Min herre, är det här vägen till Pampinea Anastagis villa?
–Det är däråt. –Tack.
Vem är du?
Greve Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Aha... Den korte fete ryssen.
Det tar jag.
Bevittna detta, allihop.
Är du Gerbino della Ratta?
–Du vet vem jag är. –Krångla inte nu.
Hur kan jag viga er om du inte svarar på frågan?
Är du Gerbino della Ratta?
Ja.
–Är du Pampinea Anastagi? –Ja, fader.
När biktade ni er senast? Pampinea?
Jag biktade mig i dag, fader.
–Bekände du alla dina synder? –Ja, fader.
Gerbino della Ratta, när biktade du dig senast?
–Det vet du. –Svara.
"Jag biktade mig i dag, fader."
Jag biktade mig i dag...
"Fader."
Fader.
Kommer ni båda till mig rena i kropp och själ? Svara "ja".
–Ja. –Ja.
Har ni badat? Pampinea?
Jag har badat denna dag som är min bröllopdag.
Bevittna att denna kvinna kom hit ren i både kropp och själ.
Gerbino della Ratta, har du badat denna dag som är din bröllopsdag?
–Ja. –När badade du?
–Jag har badat. –När badade du?
–Jag har badat! –Grundligt? Även mellan benen?
–Va? –Visa mig dina händer.
–Du har smuts på naglarna. –Nej då. Var?
Där. Jag kan inte viga er om du har smutsiga naglar.
Jag har aldrig hört nåt så löjligt.
Jag kan inte säga: "Bevittna"–
–"att han kom hit ren till kropp och själ, men med smutsiga naglar."
Du måste tvätta händerna.
Minst.
–Så där. –Tack.
–Han gör bara sitt jobb. –Ja, exakt.
Och, förresten, en avgift utgår för mina tjänster.
Det här blir skojigt.
Jag häller upp detta fina vin...
Det är kanske lite ungt.
Härlig färsk frukt med en...
...en unken antydan...
En unken antydan av nåt som jag bara kan beskriva som gammal fis–
–som föreningen av paret inför mig.
Vig oss nu, ditt svin.
Jag förklarar er man och hustru. Ni är gifta.
Slappna av, njut, fullborda det.
Jag är greve Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Äldste sonen till Alexander Pyotr Abramovich Dzerzhinsky–
–från kungadömet Novgorod. Jag ska gifta mig med Pampinea Anastagi.
Jag dödar den som försöker stoppa mig.
Du kom för sent. Pampinea Anastagi är redan gift.
Det här är min hustru, mitt hus och min mark–
–så ge dig av medan du kan andas.
Hon är måhända din hustru, men hon blir nu änka.
Du, ditt råttansikte.
Du tog fyra män som stod mig nära.
Du stal deras liv. Och nu måste du betala.
Lorenzo!
Spring!
–Vart tog han vägen? –Vet inte. Gå däråt, så går jag hit.
–Vem är du? –Lorenzo de Lamberti.
Rövaren på vägen. Jag är greve Dmitry Vyacheslav...
Jag vet.
Äldste sonen...
Ende sonen, nio systrar.
Gerbino della Ratta!
Hämta henne och för henne till mig.
–Döda honom och kasta hit honom. –Hej.
Säg mig...
Är du redo att dö?
Inte illa för en liten man!
Seså. Bra. Du börjar bli arg.
Jag tror att du tappade ditt lilla svärd. Ta upp det.
Fäktas med mig. Fäktas. Annars dödar jag dig ändå.
Vänta.
Vi har lite ouppklarade affärer. Inte sant, Gerbino?
–Vill du döda mig, kom upp hit. –Jag har svurit på att döda honom.
Om du dödar honom före mig måste jag kanske döda dig.
Låt den här avgöra det.
Jag tror att du vann. Varför inte gå upp till honom?
Jag ska fäktas med honom. Men träd inte emellan.
Jag kan träda emellan. Jag kan träda ut.
Jag kan till och med besluta att dansa en liten dans med dig.
Oroa dig inte, min vän. Om han dödar dig dödar jag honom.
Hur det än blir så dör du.
Behöver du hjälp med att komma upp?
Döda honom, döda honom!
Stick ditt svärd i hans hjärta.
Spelar du fortfarande? Ska vi slå vad?
Går du ditåt så dör du.
Kommer du mot mig så dör du.
Går du däråt... Tja, vem vet?
Titta inte ner.
Skit!
Min vän, lyd mitt råd. Drick inte vatten från denna brunn.
Förlåt.
–Så han där är Lorenzo? –Ja.
Jag tänkte väl det. Jo... Jag är inte präst, så du är inte gift.
Jag tyckte att du skulle veta det.
Greve Dzerzhinsky.
Pampinea Anastagi.
Jag har rest hit från mitt älskade Novgorod–
–för att infria mitt löfte om att gifta mig med dig–
–och göra dig till min hustru.
Jag är här. Hej.
Du är en av de modigaste och stiligaste män jag har träffat.
–Ja, jag vet. –Men jag kan inte gifta mig med dig.
Hur kan du säga så efter allt som hänt mellan oss?
Vad menar du? Jag förstår inte. Vad har hänt mellan oss?
Men du är inte Pampinea Anastagi.
Hon är Pampinea Anastagi.
Elissa?
–Känner du henne? –Känner henne?
Jag är förälskad i henne.
Elissa, alltså...! Kyssa en helt främmande karl?
Det här liknar inte ett bröllop.
Filomena, det ska bli bröllop. Hoppas jag i alla fall.
Lorenzo?
Var är du?
Lorenzo!
Du har stulit mitt hjärta. Jag älskar dig.
Pampinea, du är en av de...
Nej.
Den vackraste flickan som jag nånsin sett.
Men jag gav mitt hjärta till en kyss och kan inte glömma det.
Om jag bara kunde glömma henne, men jag måste hitta henne.
Lorenzo, blunda. Snälla.
Blunda bara.
Varje dag ser jag dig. Jag dras till dig.
Varje natt när jag sover längtar jag efter dig.
Varje dag.
Varje natt.
Du?
Det var du.
Kan du nu glömma flickan du kysste?
Aldrig.
Så det här är min belöning.
Jag får stå här som en tusensköna, medan de andra...
Ja, ni ser själva.
Nick.
Romantik.
Passion.
Okej, nu skiter jag i det här. Jag drar tillbaka till klostret.
Där finns en ängel med mitt namn på sin rumpa.
Blunda igen.
Nej.
Blunda, du.
Text: Maria Chiru Scandinavian Text Service 2008
Ansvarig utgivare: Pia Grünler