"Ikke alle jomfruer er engler...
...og ikke alle engler er jomfruer."
Jeg fulgte min avdøde fars råd og ble først tyv, -
- men de får hendene hogd av, eller noe knust med en hammer -
- eller blir hengt, som min far.
Så jeg ga opp å være tyv og valgte det nestbeste.
Jeg gikk inn i kirken. Ikke som prest, selv om det har fordeler.
Nei, som maler.
En kunstner. Jeg kunne alt.
Engler, djevler, jomfruer og nonner.
Å male englerumper er ingen dårlig levevei, og jeg trivdes.
Men så ble alt annerledes.
Ikke bare for meg. For alle.
De rike, de fattige, alle.
Lorenzo her har alltid problemer. Han frister alltid skjebnen.
Lorenzo er en spillefugl. En vinner.
Men hellet hans tok slutt. Han vant over feil mann.
Gerbino della Ratta.
De kjempet, og Gerbino er en virkelig dårlig taper.
Gerbino della Ratta ville ikke tape en skitten sokk i veddemål.
Sånn er han.
- Kom ned hit og kjemp mot meg. - Så du kan gi meg et sånt arr?
Jeg forbedret utseendet ditt, men jeg er altfor pen.
Du er nestemann.
Ned i møkka, der du hører til.
Hvorfor lever han ennå, Andreuccio? Han skal dø.
Ikke bare Lorenzo de Lamberti higet etter Pampinea Anastagi.
Selv om han aldri ville innrømme det.
Byens rikeste pike. Pampinea er utrolig bortskjemt.
Arme, lille, rike pike.
Men det var før pesten. Ikke nå. Alt er annerledes.
Selv for Pampinea.
God morgen. Du er tidlig oppe.
Lorenzo, skynd deg! Gerbino venter hjemme hos deg.
- Faen. - Han gir seg ikke før du er død.
Kom deg vekk, fort.
Etter å ha malt 14 englerumper hadde jeg ennå ikke fått lønn.
- Sa du det til ham? - Han sover ennå.
Vent der.
Der.
Pest. Typisk meg.
Det ser ikke ut til at vi får betalt.
Gå hjem. Vi er ferdige her.
Så hørte jeg stemmer.
Slutt deg til oss Slutt deg til oss
Slutt deg til oss.
Prester, selvfølgelig. De har alt.
Mat. Penger.
Og nøkkelen til klosteret, selvsagt.
Alle de pene nonnene.
Det sies at Gerbino della Rattas utstyr er noe mangelfullt.
Altså at det ikke foregår særlig mye under beltestedet.
Jeg hadde alltid trodd at han var byens største kødd.
Pampinea?
- La meg få kondolere. - Takk.
Det er en tragedie. Denne pesten er...
...en aldeles forferdelig tragedie.
Hva vil du gjøre nå, Pampinea?
Jeg skal ekte grev Dzerzhinsky. Han er på vei hit fra Russland.
Takk for Deres deltagelse.
Pampinea, før han døde ba din far meg beskytte deg.
- Mot hva? - Hans feil. Han sto i gjeld.
I dyp gjeld. Hans forretninger slo feil.
Til hvem? Hvem sto han i gjeld til?
Forretningsmenn, kjøpmenn.
- Men jeg har betalt dem. - Har De?
Det kalles et lån mot pant.
Din far lånte penger av meg med pant i huset og alle hans verdier.
Ikke noe av dette tilhørte ham lenger.
Hvem tilhører det da?
Meg. Hvis ikke du betaler det han skyldte meg.
Men du skal ikke bekymre deg, Pampinea. Jeg er her for deg.
Din far og jeg snakket om det før han døde, og han var enig.
- Enig i hva? - At du skulle gifte deg med meg.
Jeg skal gifte meg med grev Dzerzhinsky.
Nei, det var ikke så klokt.
Din far fortalte meg før han døde at han helst foretrakk meg.
Pampinea, jeg tilber deg.
Gift deg med meg.
Jeg adlyder ditt minste vink.
Får jeg kysse din hånd?
Kom igjen.
Det har alltid vært hennes problem. Innstillingen.
Og det sa jeg til henne.
Det kunne hun jo gjøre noe med.
Hvor fører denne veien hen?
- Du lurer nok på hva jeg gjør. - Nei.
- Min venn. - Er han full?
Nei. Gjett.
- Er han død? - Det var godt gjettet.
- Jeg er død. Helt ferdig. - Hvor fører denne veien hen?
Jeg forteller deg det, ellers står vi her hele dagen.
Akkurat det jeg tenkte.
Denne veien fører til... Det blødende hjertes hellige søstre.
Hva gjorde han i et kloster?
Vi gir deg en ledetråd. Han arbeidet der som...
- Gartner? - Riktig igjen. Han er kløktig.
- Trenger de en ny gartner? - Har du særlige evner som ham?
- Som å dø? - Nei.
Gjett. Prøv å gjette.
- Hvordan faen kan jeg vite det? - Ikke vær frekk.
- Hva er det da? - Jeg gir opp.
Fortell det nå.
Han var døvstum.
Døv og derfor stum. Jeg sa jo han hadde særlige evner.
Det er ikke en evne, det er et handikap.
Det var det ikke for ham. Ha det!
God dag. Nå lurer dere nok på...
Ikke det?
Rett fra Himmelen.
Han er vakker. Sterk.
Se på leppene hans.
Nydelig.
- Er han skadet? - Jeg vet ikke.
Skal vi kle av ham for å se om han har brukket noe?
Det er nok best, for sikkerhets skyld.
Hvor skal vi begynne?
Da er det din tur.
På munnen. Kyss ham på munnen.
Søstre!
Abbedisse, han lever.
Han har ikke sagt noe, abbedisse. Vi tror han er døvstum.
Kan du høre?
Kan du snakke?
Det er et mirakel.
- En engel. - Han falt ned fra Himmelen.
Før ham bort i badehuset.
Stell ham.
For første gang i sitt liv trenger Pampinea Anastagi venner.
Filomena.
- Sa du fra til de andre? - Vi møtes i kirken.
Nå skal dere høre. Pikene foran og guttene bak.
Ghino, deg hadde jeg ikke regnet med å se her.
- Bare bli, men ikke snakk. - Du snakker nok for alle.
- Vil du virkelig ekte henne? - Jeg kan ikke vente.
Far har et hus på landet. En villa.
- Der kan vi unnslippe pesten. - Flott, la oss gjøre det.
Jeg skal ekte grev Dzerzhinsky.
Bryllupet skal stå i villaen. Dere blir æresgjester.
Det er et arrangert ekteskap, hva? Kanskje du burde prøvd ham først.
Elissa, det er en hån mot Pampineas kyskhetsløfte.
- Vi er alle jomfruer. - Ja, men noen mer enn andre.
Jeg ville heller dø enn å gi opp min jomfrudom før ekteskapet.
Jeg trodde du svermet for Lorenzo.
Hva foregår her?
- Hva gjør dere her? - Ber.
Vi ber for de døde.
Pønsker dere på å forlate byen, kunne det bli ytterst farlig.
Nå skal dere gå hjem som snille barn.
Jeg gjenkjenner de to. De er de Lambertis venner.
Kanskje vi skulle gå en tur.
Jeg visste jeg burde holde munn. Han dreper dem - hva så?
Men så kom stemmene igjen.
Hold munn hold munn
hold munn
Hva faen, jeg har alltid vært stor i kjeften.
Gå nå, alle sammen.
Ta sverdene og forlat kirken.
Det er Gerbino della Ratta. Ingen snakker sånn til ham.
Og dette er Guds hus, og jeg taler for Ham.
- Hvem er du? - Guds tjener, som taler for Ham.
Du bærer Herrens kors. Når skriftet du sist?
Pesten i gatene stjeler sjelene våre.
Det er dommedag.
Hvis jeg ser deg igjen, -
- så sender deg hjem til din skaper.
Gerbino?
Er han død? Lorenzo de Lamberti?
Hvis jeg var deg, ville jeg ansett ham som død.
Aldri i hele livet har jeg sagt noe sånt vås.
Gudskjelov at jeg er prest.
Den der? Sa du ikke du kunne skaffe en vogn?
Det er onkel Bruno.
Han er ikke særlig oppvakt, men veldig sterk, ikke sant?
Og så er han jomfru. Ikke sant, onkel Bruno?
Det er jeg. Jeg venter på den rette.
Hvem er det?
Det er presten. Fader Tindaro.
Hvis dere skal ha bryllup, trenger dere prest.
Etter å ha ventet på Pampinea i et par timer fant vi ut -
- at hun gikk i kloster for å unngå Gerbino og vente på greven.
Hvilket bedre sted å bevare sin møydom enn blant jomfruer?
Det trodde hun i hvert fall.
- Hvem er den mannen? - Han er gartneren vår.
Sendt fra Himmelen.
- Han er døvstum. - Hva?
Han kan ikke høre eller snakke.
Så trist. Han ser ut som om han ville hatt nok å si.
Hvis man ikke hører noe, kan man ikke fortelle noe.
Hei! Kom hit!
Sjalusi er noe rart. Den overrumpler deg.
Den foruroligede Pampinea hadde glemt sin russiske greve.
Hva er det?
Grev Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Eldste sønn av Alexander Pyotr Abramomich Dzerzhinsky -
- fra hertugdømmet Novgorod.
Jeg er her. God dag.
Jeg har med gaver til Dem og Deres hustru -
- og Deres datter, min kommende hustru.
De er Pampineas far, hva?
Nei, jeg er ikke Pampineas far.
Ikke det?
Han er ikke hennes far. Kanskje han er hennes bestefar.
Jeg er Gerbino della Ratta, Pampineas kommende ektemann.
Hvem er det fjolset? Han sier han skal gifte seg med Pampinea.
Ansiktet hans likner rumpa på en hund, ikke sant?
Det må være en misforståelse, -
- for Pampinea Anastagi er trolovet med meg.
Greve...
Det gjør vel ikke noe at jeg kaller Dem greve?
De later til å være en stor greve.
Pampinea Anastagi skal bli min hustru.
De har bare ikke hørt om det. Det er misforståelsen.
Så De har tilkalt meg hele veien fra Novgorod for å fortelle meg -
- at Pampinea Anastagi skal ekte en som kunne være hennes far?
Jeg har ikke tilkalt Dem, men nå er det best De går.
Firenze kan være farlig for helsen på denne årstiden.
Gerbino della Ratta.
Della rotte.
En rotte er et lite pelsdyr, hva?
- Ja. - Det var det jeg trodde.
Min herre! Jeg er Minghino, Pampinea Anastagis tjener.
Hun er i sikkerhet og venter på Dem, uansett hva De hører.
Dette brevet forklarer hvordan De finner frem til hennes villa.
Hun vil møte Dem der.
La oss snu og gi Gerbino della Ratta en ordentlig omgang.
De er i fare her. De må ri rett til villaen så fort som mulig.
Jeg vil gjøre det for Pampinea.
Du ikke kan høre oss eller snakke til oss, -
- men du er som en engel sendt fra Himmelen for å fryde oss.
Vi ber Gud gi deg tale og hørsel igjen, -
- så du kan høre fuglene synge og...
- Kom til saken. - Jeg gjør det.
- Han aner ikke hva du sier. - Da kan du gjøre det.
Vi vet at du i morges møtte søstrene Catarina og Lisabetta.
- Vi vil ha det du ga dem. - Og vi vil ha det nå.
Kom igjen.
Da vi var ute av Firenze satt jeg der på den vogna.
Onkel Bruno prompet mer enn hesten.
Og Frøken Kåt bablet løs om å være jomfru.
De som snakker om det hele tiden, er de verste.
Nå begynner hun igjen.
Jeg er stolt av å være jomfru, Elissa. Og det er Dioneo også.
Hennes kjæreste, Dioneo.
Han er også uhelbredelig kåt. Han har aldri gjort det.
Dioneo? Vi har ikke sex, har vi vel?
Nei, ikke midt på dagen, midt på veien.
Vi tror ikke på sex før ekteskapet.
- Vi vil vente, ikke sant? - I evigheter, min elskede.
Løgnhals.
Hvem er det?
Vinker de til oss?
Nei, jeg tror de vinker til meg.
Hør hva de vil. Skynd deg, før de blir til Filomena.
Nei!
Gjør det du.
Vil vi ha melk eller brød?
De sa alt er ferskt, og at vi kan smake alt på gården deres.
Det er for sent.
Vi kan ta dem igjen. Kom an.
Forsyn dere. Helt fersk melk.
Hvordan får man melk ut av den der?
Bygutter.
Der vi kommer fra, får man melk fra en kanne.
- Dere klarer det hvis dere prøver. - Vis oss.
Man gjør sånn.
Se hvordan den passer i hånden.
- Jeg elsker den fornemmelsen. - Det er deilig.
Men noe litt hardere ville vært bedre.
Det er for sent. Vi kan ikke slutte nå.
Man holder fast rundt den med hånden og klemmer.
Man gnir og klemmer.
Og trekker.
Jeg elsker å gni den.
Nå kommer den. Jeg kjenner det i hånden.
Klem litt hardere og fortere. Nå kommer den.
Melkehvit og varm.
Kom igjen, Simona, la oss gjøre det.
Kom igjen.
Kom igjen, Simona.
Dioneo, hva i allverden gjør du med den kua?
"Simona, la oss gjøre det."
Så motbydelig!
- Vi ville bare ha melk. - Og damer.
Ikke rør.
Det gjelder også kuer med store jur og hårete armhuler.
Det er slutt. Du får aldri ha sex med meg.
Senere hørte jeg at kua var blitt påvirket av begivenhetene -
- og aldri ga melk igjen. Stakkars ku.
Det dere gjorde i dag, var en synd.
Ja, du har rett. Det var en synd. En deilig synd.
Fire på en dag. Han skulle skamme seg.
Jeg tror du er sjalu.
Jeg håper du drukner.
Andreuccio.
Hva var det?
Så dere det? Fantastisk!
Jeg vil ha det. Få tak i det!
Kjøss meg bak!
- Går De, fader? - Dengang i kirken.
Gerbino var redd for meg, ikke sant?
Han var redd for korset De bærer om halsen.
Får jeg ytre en betraktning? All praten om jomfruelighet.
Ja?
En kysset munn mister ikke sin friskhet.
Som månen blir den som ny igjen.
- Ytterst poetisk, må jeg si. - Det er bare en betraktning.
- Hva med bryllupet? - Jeg kommer.
Men først måtte jeg på min egen pilegrimsferd.
Simona.
Simona, min skatt.
Jeg elsker deg. Jeg forguder deg.
La oss fly inn i solnedgangen.
Ditt skitne, ekle beist!
Hver dag når jeg ser deg, blir jeg tiltrukket av deg.
Hver natt når jeg sover, lengter jeg etter deg.
Hver dag.
Hver natt.
Jeg tror han er prompesur på deg.
Det vet du nok mest om, onkel Bruno.
Dioneo.
Dioneo!
Slutt å furte.
Jeg furter ikke.
La være, Dion.
Dioneo, se på meg.
Se på meg.
Jeg mente ikke å kalle deg et skittent beist.
Min lille sukkerpære, min lille søte agurk.
Gi deg. Jeg er ikke noe barn eller en agurk.
Jeg elsker deg, min lille agurk. Jeg elsker deg.
Det var bare en drøm.
Jeg ville aldri vært utro. Det vet du.
Det er som å bli slikket av en hund når du gjør det der.
Sukkerpære, hør nå her.
Jeg elsker deg, og jeg tilgir deg.
Sånn. Jeg tilgir deg med et ekte kyss.
Og et til.
Nei. Dioneo.
Nå må du holde opp.
Jeg?
Dion. Kyss meg.
Kyss meg.
Herregud. Hva er det?
Hva tror du det er?
Når vi blir gift, så skal du snart få se -
- hvilken skatt jeg har til deg.
Kyss meg. Den venter på deg.
Gi meg skatten.
Vær så snill...?
Hva skjer? Dioneo? Hva er det som foregår?
Herregud, hva skjedde?
Det er ikke noe. Ingenting.
Det er kanskje ingenting for deg, men det er ydmykende for meg.
Ett kyss, og se nå hva du har gjort.
Du hadde hånden nedi buksene på meg.
Det hadde jeg såvisst ikke. Du vet ikke når du skal stoppe.
God dag, lille sukkerpære.
Fin forestilling.
Den veien.
Elissa.
Jeg heter Alessandro Felice, og jeg er deres vert. Velkommen.
Du er ikke vår vert, og vi er ikke dine gjester.
Vi er dine fanger.
Veldig vakker.
Verden venter på piker som dere.
Er du bereist?
- Jeg har vært i Siena. - Siena.
Da må du ta med meg til Tunisia. Det vil du like.
- Hvor ligger Tunisia? - I Afrika.
- Hvorfor skal vi til Afrika? - For å se severdighetene.
Og så for å arbeide, naturligvis.
Hva mener du med det?
Lett og avslappende arbeide. Foregår stort sett på ryggen.
- Over mitt lik. - Det kan vi godt få til.
Du godeste.
Han vil...
Det er det han mener, ikke sant?
Hva skal vi gjøre?
Så du hvordan han kikket på oss?
Han er kjekk. Han er sexy.
Hva mener du?
Hvis vi vil slippe levende vekk, må vi ta styringen.
Ta de fehodene ved nesen.
Dette er visst det man pleier å kalle et elskovsrede.
Sitt ned og oppfør deg pent.
Ta på dette.
Du er den neste.
Jeg ville ikke... Jeg vil ikke gi opp...
...min dyrebare juvel.
Ikke før min Diana...
...møter min Apollo.
Og gudinnen Venus fører meg...
Før meg nå til min Jupiters terskel.
- Hvem er det? - Noen fehoder som deg.
Javel.
Jeg har ventet i lengsel, -
- men min Jupiter har ikke kommet ennå.
Jeg har bedt om at han skulle komme.
Lengtet etter at han skulle komme.
Du, mitt skjønne fehode...
Du er min Jupiter.
Filomena? Du må ikke la dem føre meg bort. Jeg må tisse.
Klapp igjen, ditt fjols. Du må holde deg.
- Hva skjedde? - Det var kjedelig.
Han ville bare kikke. Jeg skulle bare danse rundt uten truser.
- Hvor har du fått det? - Det er min tur.
Følg etter meg, og gjør akkurat som meg. Forstått?
- Mine herrer. - Mine herrer.
Deres anfører har sendt oss til deres forlystelse.
Til deres forlystelse. Hurra!
Det er den skjønne Filomena.
En ekte skjønnhet, ikke sant?
Har dere noen gang sett slike praktfulle bryster?
Vis dem frem.
- De liker meg. - Bifall for Filomenas bryster.
Alle og enhver vet at det bare er en ting som teller.
Hvem som blir den første, og hvem som blir den siste.
Hvem er den største skjørtejegeren her?
Det er bare en måte å avgjøre det på. Av med dem.
La oss se på utstyret.
Kom nå, på rad, alle sammen. Ikke vær sjenerte.
På tre slipper dere buksene, store, sterke banditter.
En...
To...
Tre!
Vidunderlig. Storartet.
Se, manndommen i all sin prakt.
Du godeste. Jeg har aldri sett en før, og nå er det en hel hær.
La oss granske nærmere.
Må jeg be om ro. Rett deg opp, du der.
Skal vi se. Jeg tror du skal bytte plass med ham.
- Og du skal bytte med ham. - Den spratt godt.
Hvor er den?
Å, der er den.
Den er veldig liten. Og innskrumpet.
- Bare ikke alle er sånn. - Tusen takk.
De minste i den enden, hva, Elissa?
Av sted med deg.
For en utstilling. Flott gjort.
Nå kommer det øyeblikket dere har ventet på.
Hvem blir den første?
Oss. Start med de største og arbeid dere nedover.
Nei, start med den minste og arbeid dere oppover.
Hvorfor ikke starte midt på og arbeide utover hver sin vei?
- Nei! De minste først. - Du kjenner ikke noe.
- Sug deg, din hestkuk. - Nå ber du om å få pryl.
- Hva sier du til denne her? - Det var dråpen.
Ghino!
Jeg er nestemann.
Skynd deg nå, Ghino.
Morer dere dere? Hva var det du sa, Mena?
"Over ditt lik"?
Slemme mann.
Nå kom en uønsket beskjed. Greven var ankommet Firenze.
Nå står Pampinea i et dilemma.
Hva sier hun til å etterlate Lorenzo hos alle nonnene?
Hvordan vet du det?
Jeg hørte ham synge i hagen.
- Er du sikker? - Fullstendig.
Han har en vakker stemme. Det blir vanskelig å motstå.
Farvel. Og takk.
Slakteren er her. Han har med en kniv.
En veldig skarp kniv.
Han er klar til å skjære av...
Nei! Ikke...
Det er et mirakel!
Jeg kan snakke.
Ut!
Din dust.
Er du et menneske?
Nei, jeg er denne sjøens ånd. Jeg er en trollkvinne.
Det tenkte jeg meg.
Og har du fortryllet meg nå da?
Ja, nå som du har drukket vannet, har jeg fortryllet deg.
Hvor kom du fra før du ble trollkvinne?
- Firenze. - Og hvor er du på vei hen?
Til et bryllup.
Er du bruden?
Hvis jeg var bruden på vei til mitt bryllup, ville du vært maken?
Jeg er også på vei til bryllup, men hvis det skulle hende -
- at du heter Pampinea Anastagi, så ville min lykke være gjort.
For du er uten tvil -
- den vakreste kvinnen jeg noengang har sett.
Hvis jeg er Pampinea Anastagi, da må du være grev...
Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Eldste sønn av Alexander Pyotr Abramovich Dzerzhinsky -
- fra kongeriket Novgorod. Og du...
Du er Pampinea Anastagi, min vordende brud, ikke sant?
Nei, jeg er en trollkvinne, -
- og du har lystret mitt kall -
- i den store stund da en kvinne må skjenke sin dyrebare juvel.
Kvinnens kjæreste skatt.
Den største gave en kvinne kan skjenke en mann.
Noen ting kan bare ikke vente.
Du må ikke fortelle noen om vårt møte.
Etter at hun fikk ham kastet ut, kjører Pampinea forbi klostret -
- for å sikre seg at nonnene ikke får det hun selv vil ha.
- Lorenzo de Lamberti. - Pampinea Anastagi.
- Hva gjør du her? - Jeg bare nyter dagen.
- Jeg har arbeidet som gartner. - Som gartner?
Jeg føler en sterk samhørighet med naturen.
Utmerket. Vi ses kanskje. Minghino.
Vent litt. Hvor skal du hen?
- Jeg er på vei til bryllup. - Det har jeg hørt om.
En liten, feit russer fra Novgorod.
Jeg hører du er veldig populær. Ytterst ettertraktet.
Du mener Gerbino della Ratta. Han er en dritt.
Jeg har hørt han ikke gir seg før du er død. Minghino.
Nyt din samhørighet med naturen.
Kanskje jeg kunne bli med deg?
Eskortere deg.
Følge deg trygt i favnen til den feite russeren din.
Som alle gode pilegrimer hadde jeg fulgt stien.
Jeg var ankommet. Himmelen.
Han har ståkuk et jern, en stake
og han er ikke engang full av håp
Abbedissen skulle etter sigende være kåt som ingen annen.
- Hvem er det? - En hellig fader, som søker fred.
Jeg fører Dem til abbedissen.
- Fader, har de særlige evner? - Som?
- Hagearbeid? - Hagearbeid? Litt.
Utmerket. Vi er en taus orden, fader.
Det er nesten som om vi var døvstumme.
Vi ser meget, men vi nevner det ikke, hvis De forstår?
Taus? Døvstum? Og hagearbeid?
Det var ikke akkurat det jeg hadde tenkt meg.
Kunne De tenke Dem et bad?
Et bad?
Jeg var med.
Det perfekte stedet for et bryllup.
Det er ikke kommet noen ennå. Vi er de første.
Lorenzo!
Vent, Lorenzo.
Du kan godt bli litt til.
Hadde du virkelig bind for øynene da du kysset henne?
Da hun kysset meg.
Henne glemmer du fort.
Du glemmer henne og kysset.
Sånn er du, Lorenzo de Lamberti. Aldri trofast særlig lenge.
Du behøver ikke tro på meg.
Hvordan kan du være forelsket i en kvinne du aldri har sett?
Det er ganske enkelt. Det var kysset.
Alt lå i det ene kysset.
Hvordan vil du finne en du aldri har sett, låst inne i et kloster?
Jeg vet ikke. Kanskje du har rett.
De slipper meg i hvert fall ikke inn i klostret igjen.
Det er best du glemmer henne, Lorenzo.
Jeg vil ikke glemme henne.
Tenk om du fant henne og kysset henne, og drømmen døde?
- Hvordan ville du ha det? - Det er ingen drøm.
Ditt minne om kysset vil falme, og fristelsen vil vinne. Vent og se.
- Om jeg så må kysse deg selv. - Det lyder som en utfordring.
- Det er det kanskje. - Alle guttene ville kysset deg.
Men ...?
Men du var alltid for...
For hva?
For god, for klok, for...
For vakker.
For mye av alt. Alltid uoppnåelig.
Hvorfor kysser du meg ikke nå, Lorenzo?
Se om jeg kan få deg til å glemme henne.
For alle gangene jeg gjerne skulle kysset deg, men ikke kunne?
For alle de gangene... og mer.
Lukk øynene.
Jeg vet det er Gerbino.
Det er ham. Løp, Lorenzo. Han vil drepe deg.
Løp!
Della Ratta, din dritt!
Vi kunne lukte deg lang vei.
Lorenzo!
Hvis du vil drepe meg, så gjør det! Kom igjen!
Kom igjen!
Gi meg et sverd!
Gi meg en kjepp, og jeg vil kjempe mot deg.
Gerbino della Ratta!
Gerbino, la ham være.
La ham være.
Jeg vil aldri gifte meg med deg hvis du slår ham ihjel.
Gifte deg med ham?
Er det det saken gjelder? At du skal gifte deg med ham?
Ta ikke feil, du er en død mann.
Drep meg i dag, og du vil fortsatt være en stygg kjøter i morgen.
Han har problemer, Pampinea. Store problemer.
- Hva slags problemer? - Tyveri.
Mord.
Du er ikke den første som sier det. Men han er bare en gutt.
Kan du la være?
- Kan du la være? - Hva?
Ikke len deg over kanten.
Hva gjør du? Kan du la være?
Hør.
Kom ned nå.
Du har høydeskrekk, hva?
Nei.
- Jeg vil bare ikke at du faller. - Jeg har lekt her som barn.
Kom deg ned!
Slipp Lorenzo fri, så kan du sende bud på presten.
Nå? Vil du gifte deg med meg nå?
Ja. Men hvis jeg ekter deg, og du ikke slipper ham fri...
Hvis du har blod på hendene, skal du sove i en kald seng.
Er det forstått? Da får du ikke noe av meg.
Du har mitt ord. Jeg sender bud på presten.
Hvordan skal vi få tak i en prest?
Det blir månelyst hvis vi ikke gjør det.
- Hei, du der. - Hva?
Fader, hvor skal De hen?
Til Pampinea Anastagis hus, til bryllupet.
Hvordan visste De at vi trengte en prest?
Guds ord når fort frem.
Kjenner jeg ikke deg? Ansiktet virker kjent.
Det er klærne. Alle prester likner hverandre.
- Gå, før han ombestemmer seg. - Vil du virkelig ekte ham?
Det angår ikke deg.
Presten er kommet.
Gå, mens du kan.
Han vil ta oss i skrifte før bryllupet.
Jeg begynner.
Hvor mange mulige ektemenn har du nå?
- Tre. - Hvem vil du ha?
Lorenzo. Jeg elsker bare Lorenzo.
Men du har ikke møtt greven. Du kunne bli forelsket.
- Nei, det er bare Lorenzo. - Elsker han deg?
Ja. Nei, altså han elsker meg, men han vet det bare ikke ennå.
Det er ikke lett å være prest.
Trekk ut tiden så lenge du kan.
Jeg skjønte det er lettere å stjele penger enn å tjene dem selv.
I tillegg har du drept...
Hvor mange?
- Det kan jeg ikke huske. - Det er en lang liste.
For ikke å nevne det du gjorde mot din far.
Kjenner jeg deg?
Ansiktet virker kjent. Jeg er viss på at jeg kjenner deg.
Det er klærne. Alle prester likner hverandre.
For å få syndsforlatelse for de grusomme synder og finne frelse, -
- må du avholde deg fra seksuelle tanker og handlinger i 30 dager.
Jeg skal gifte meg. Kan jeg avholde meg fra sex i 30 dager?
Det er... vondt. Og det er dumt.
Hvis man gjør noe vondt og dumt, må man lide noe tilsvarende -
- for å innse hvor ond og dum man var.
Det kalles en bot.
Det er virkelig, virkelig dumt.
Guds veier er uransakelige.
Jeg hadde tak om pungen på ham, -
- men hvor hardt kunne jeg klemme før han tok igjen?
Gerbino har sendt oss for å drepe deg.
- Det hadde jeg skjønt. - Drap er en skitten affære.
- Jeg ville heller vært gartner. - Jeg vet om det rette stedet.
Vi kunne la deg slippe, men da må du love å ikke sladre.
Er det sant?
- Jeg lover. - Glimrende.
Det gjorde vondt. Det gjorde virkelig vondt.
Hallo! Min herre, er det veien til Pampinea Anastagis villa?
- Det er den veien. - Takk.
Hvem er De?
Grev Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Den lille, feite russeren.
Det tar jeg.
Alle tilstedeværende bevitner dette.
Er De Gerbino della Ratta?
- Det vet du godt. - Ikke vær vanskelig nå.
Hvordan kan jeg vie Dem hvis De ikke svarer?
Er De Gerbino della Ratta?
Ja, det er jeg.
- Er De Pampinea Anastagi? - Ja, det er jeg, fader.
Og når har De sist skriftet, Pampinea?
Jeg har skriftet i dag, fader.
- Bekjente De alle Deres synder? - Ja, det gjorde jeg.
Gerbino della Ratta, når har De sist skriftet?
- Det vet du godt. - Så svar.
"Jeg har skriftet i dag, fader."
Jeg har skriftet i dag.
Fader.
Kommer dere begge til meg rene i kropp og sjel? Svar "ja".
- Ja. - Ja.
Har De badet? Pampinea?
Jeg har badet på denne min bryllupsdag.
Dere bevitner alle at denne kvinne kommer ren i kropp og sjel.
Gerbino della Ratta, har De badet på denne Deres bryllupsdag?
- Ja. - Når badet De?
- Det har jeg akkurat sagt. - Akkurat når?
- Jeg har badet! - Grundig? Mellom beinene også?
- Hva? - Vis meg hendene.
- De har svarte negler. - Nei.
Der. Jeg kan ikke vie Dem hvis De har svarte negler.
Aldri har jeg hørt noe så latterlig.
Jeg kan ikke si: "Dere bevitner alle -
- at denne mann er ren i kropp og sjel, men med svarte negler", vel?
De må vaske hendene.
Minst.
- Sånn. - Takk.
- Han gjør bare jobben sin. - Akkurat.
Forresten så krever jeg et honorar for mine tjenester.
Det skal bli festlig.
Jeg skjenker denne gode vinen.
Den er kanskje litt ung.
Deilig frisk frukt med et...
...et muggent streif...
Et muggent streif av noe som jeg bare kan beskrive som sur ræv, -
- noe som også kjennetegner paret foran meg.
Vi oss nå, ditt svin.
Jeg erklærer dere for rette ektefolk.
Slapp av, nyt det, fullbyrd det.
Jeg er grev Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Eldste sønn av Alexander Pyotr Abramovich Dzerzhinsky -
- fra kongeriket Novgorod. Jeg skal ekte Pampinea Anastagi.
Jeg dreper enhver som vil stanse meg.
Du kommer for sent. Pampinea Anastagi er allerede gift.
Det er min hustru, mitt hus og min jord, -
- og jeg råder deg til å forsvinne mens du kan.
Det er mulig hun er din hustru, men snart blir hun enke.
Ditt rottefjes.
Du drepte fire menn som sto meg nær.
Du tok deres liv, og nå må du bøte for det.
Lorenzo!
Løp.
- Hvor ble han av? - La oss gå hver vår vei.
- Hvem er du? - Lorenzo de Lamberti.
Røveren fra veien. Jeg er grev Dmitry Vyacheslav...
Det vet jeg.
Eldste sønn...
Eneste sønn, ni søstre.
Gerbino della Ratta!
Få tak i henne og før henne til meg.
- Drep ham og kast ham ned hit. - God dag.
Si meg.
Er du rede til å dø?
Ikke dårlig av en liten mann.
Kom igjen. Utmerket. Du holder på å bli sint.
Du mistet visst det lille sverdet ditt. Plukk det opp.
Kjemp mot meg, ellers dreper jeg deg uansett.
Vent.
Vi har et mellomværende. Ikke sant, Gerbino?
- Hvorfor kommer du ikke opp hit? - Jeg har sverget å drepe ham.
Hvis du gjør det før meg, må jeg kanskje drepe deg.
Vi lar denne bestemme.
Jeg tror du vant. Hvorfor går du ikke opp til ham?
Jeg skal kjempe mot ham. Men du skal ikke blande deg.
Kanhende jeg gjør, kanhende jeg lar være.
Kanhende jeg tar en svingom med deg.
Frykt ikke, min venn. Hvis han dreper deg, dreper jeg ham.
Uansett så dør du.
Trenger du hjelp til å komme opp?
Drep ham. Drep ham.
Støt sverdet i hans hjerte.
Er du fortsatt en spillefugl? Skal vi vedde?
Hvis du går den veien, dør du.
Hvis du kommer hit til meg, dør du.
Hvis du går den veien... Ja, hvem vet?
Ikke se ned.
Faen...!
Min venn, lytt til mitt råd. Ikke drikk vann fra den brønnen.
Unnskyld.
- Så det er Lorenzo? - Ja.
Tenkte meg det. Jeg er forresten ikke prest, så du er ikke gift.
Syntes du burde vite det.
Grev Dzerzhinsky.
Pampinea Anastagi.
Jeg er reist hit fra mitt elskede Novgorod -
- for å holde mitt løfte om å gifte meg med deg -
- og gjøre deg til min hustru.
Jeg er her. God dag.
Du er en av de modigste og kjekkeste menn jeg har møtt.
- Det vet jeg. - Men jeg kan ikke ekte deg.
Hvordan kan du si det etter alt vi har opplevd?
Hva mener du? Jeg forstår ikke. Hva har skjedd mellom oss?
Du er ikke Pampinea Anastagi.
Hun er Pampinea Anastagi.
Elissa?
- Kjenner du henne? - Om jeg kjenner henne?
Jeg er forelsket i henne.
Elissa, da. Du kysser en vilt fremmed.
Det ser ikke ut som noe bryllup.
Filomena, det blir bryllup. Det håper jeg i hvert fall.
Lorenzo?
Hvor er du?
Lorenzo!
Du har stjålet mitt hjerte. Jeg elsker deg.
Pampinea, du er en av de mest...
Nei.
Den vakreste piken jeg noen gang har sett.
Men et kyss vant mitt hjerte, og jeg kan ikke glemme det.
Bare jeg kunne glemme henne... Men jeg må finne henne.
Lorenzo, lukk øynene. Vær så snill?
Bare lukk øynene.
Hver dag når jeg ser deg, blir jeg tiltrukket av deg.
Hver natt når jeg sover, lengter jeg etter deg.
Hver dag.
Hver natt.
Deg.
Det var deg.
Kan du glemme den piken du kysset nå?
Aldri.
Dette er min belønning.
Jeg står og blomstrer her oppe, mens de andre...
Dere kan se selv.
På hodet.
Romantikk.
Lidenskap.
Vel, blås i det. Jeg skal tilbake til klostret.
Det er en engel med mitt navn på baken.
Lukk øynene igjen.
Nei.
Du kan lukke dine.
Oversettelse: Scandinavian Text Service 2008