Tekstityksen versionumero: 1.6 Päiväys: 09.10.2007
Tämänkin tekstityksen tarjoaa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomennos: Trito, kilpikonna, rogerpe, flp, Platypus, Indigo, Hönö ja Jada
Oikoluku: jackblack12
- JÄÄTIKKÖ SULAA
En kestä tätä ilmaston lämpenemistä.
Nyt on liian kuumaa, jääkaudella oli liian kylmää.
Mikä sinulle oikein kelpaa?
Tuo ainakin.
Ei saa juosta, James. Kuuluu leirin sääntöihin.
- Pakota, laiskiainen. - "Pakota, herra". Kunnioitusta pitää olla.
Jarrod, söit juuri. Odota tunti. Hector, et voi pissata siihen.
Hyvä on, siihen voit. Ashley, älä kaiva...
- Pinjata! - Seis!
- Ensiksi pitää peittää silmät. - Selvä.
- Minun vuoroni lyödä laiskiaista. - Minunpas.
- Sisälläsi ei ollutkaan karkkia. - Haudataan hänet!
- Kuka antoi luvan kiusata laiskiaista? - Manny, älä tuhoa heidän luovuuttaan.
Manny ja Diego, parhaat ystäväni. Autatteko vähän?
Avasin leirin, sen nimi on "Campo De Sid". Se tarkoittaa "Sidin leiri".
- Onnea. Nyt olet idiootti kahdella kielellä. - Ei L-A-T-S-E-N kuullen.
- He rakastavat minua. Eikö niin, Billy? - Älä pakota minua syömään sinua.
- Tuon takia heitä kutsutaan lapsiksi. - Sid, minähän sanoin sinulle, -
- ettet ole pätevä johtamaan leiriä. - Ei lastenhoitoon tarvita pätevyyttä.
He luottavat minuun. Olen heille roolimalli.
Sen kyllä huomaa.
Ette usko minuun osaavan mitään, mutta olen tämän lauman tasa-arvoinen jäsen.
Loin tämän lauman, joten teidän tulisi osoittaa vähän kunnioitusta.
- Älä viitsi, Sid. - Me vain pilailimme.
Pelataan pinjataa mammutilla.
- Sid! - Osaan kaikenlaista.
Näytän vielä heille.
Lopulta pieni muurahainen palasi äitinsä luokse -
ja he elivät elämänsä onnellisina loppuun asti.
- Hienosti hoidettu. - Miksi hän palasi kotiin?
- Miksei hän jäänyt kanien luo? - Hän halusi olla perheensä luona.
Hänen olisi pitänyt lähteä muurahaistytön perään. Siitä tulisi rakkaustarina.
Niin tapahtuu sitten sinun kertomassasi tarinassa.
Muurahainen on sille väärä nimitys. Oikeasti niitä kutsutaan kusiaisiksi.
Hyvä on. Lopulta kusiaispoika palasi kusiaisäitinsä luokse.
Tuon takia sanoin sitä muurahaiseksi!
Oliko hänellä vaikeuksia löytää ruokaa? Siten siihen olisi helpompi samaistua.
- Tylsää. - Tuo ei ollut uskottavaa.
- Syövätkö muurahaiset poikasiaan? - Tarinalla oli huono loppu.
Minä oksennan joskus.
He elivät elämänsä onnellisina loppuun asti. Lopusta ei saa parempaa.
Iso ja onnellinen perhe, kuten kuuluukin olla.
Missä sitten sinun suuri ja onnellinen perheesi on?
Sitten nälkäinen tiikeri söi rasittavat pikkulapset.
- Oletko kunnossa? - Toki, miksi en olisi?
- Ajattelin, että sinä... - Satutunti loppui jo.
- Pois edestä! Juoskaa henkenne edestä. - Minne olette menossa?
- Maailmanloppu on tulossa. - Mitä sinä tarkoitat?
Huijari-Tony sanoi, että kaikki täyttyy vedestä.
Tässä on tehovehje, joka pystyy imemään ilmaa taivaalta.
Tulkaa lähemmäksi.
Anteeksi, mutta onko teillä kidukset? Ette siis voi hengittää veden alla?
- Avustajani esittelee vehjettä. - Minä haistan meren.
Mitä sinä teet, eihän tätä voi enää myydä. Hengitä suun kautta, tollo.
Ruokojen suunnittelu ja valmistustapa takaavat teille ilmaa pitkäksi aikaa.
Tulokset saattavat tietysti vaihdella.
Miksi pelottelet kaikkia puheillasi maailmanlopusta?
Yritän tienata elantoani.
Se on osa sääennustustani, joka lupaa runsaita tulvia, joita seuraa -
MAAILMANLOPPU!
Viikon loppupuolella saattaa aurinko pilkahtaa.
Älkää kuunnelko häntä. Huijari-Tony myisi äitinsä viinirypäleestä.
Oliko tuo tarjous? Siis en tietenkään myisi.
- Ettekö ole kuulleet? Jää sulaa. - Näetkö tämän jään peittämän maan?
Tuhat vuotta sitten se oli jään peitossa ja tuhannen vuoden kuluttuakin tässä on jäätä.
En haluaisi epäillä selviytymisvaistojasi, -
mutta eivätkö mammutit ole kuolemassa sukupuuttoon?
- Mitä tarkoitat? - Sinä olet lajisi viimeinen.
Henkesi haisee muurahaisille.
Saattaa olla, mutta milloin viimeksi olet nähnyt toisen mammutin?
- Älä välitä hänestä, Manny. - Eivät mammutit voi kuolla sukupuuttoon.
- Olemme maailman suurimpia eläimiä. - Mitä dinosauruksille sitten tapahtui?
Dinosauruksista tuli koppavia ja he saivat sen takia vihollisia.
- Joku idiootti hyppää Suolistusputokselta. - Ei kai se ole meidän idioottimme?
Aion hypätä kolmannella!
Yksi...
- Kaksi... - Sid, älä liiku! Tulemme ylös!
- Hyppää, hyppää! - Hyppää! Anteeksi.
Kaksi ja kolme tuhannesosaa, kaksi ja neljä tuhannesosaa...
Sid, mitä sinä puuhaat? Tule alas sieltä.
Ei käy, minusta tulee ensimmäinen Suolistusputoukselta hypännyt -
ja sitten te joudutte osoittamaan kunnioitusta minua kohtaan.
Jos hyppäät, saat kunnioitusta korkeintaan haudallasi.
Älä nyt, Manny. Ei hänkään niin tyhmä ole.
Olen tosin erehtynyt siitä asiasta ennenkin.
Varokaa!
En pysty hengittämään. Taisin yskäistä pernani ulos.
- Diego, vetäisitkö kyntesi sisään? - Anteeksi.
Ellen tuntisi sinua paremmin, luulisin sinun pelkäävän vettä.
- Onneksi tunnen sinut paremmin. - Kaverit...
Huijari-Tony oli oikeassa.
Kaikki sulaa.
Laaksoon tulee tulva. Meidän pitää varoittaa muita.
- Ehkä voisimme kehittyä vesieläimiksi. - Nerokasta, Sid.
Voit kutsua minua mustekalaksi.
Koko paikkahan on romuna. Uskomatonta, että asun täällä.
Mitä?
Unohtakaa ruo'ot. Esittelen teille uskomattoman vempeleen, jota kutsun -
- kaarnaksi. Se jopa kelluu. - Minäkin voin näyttää jotain kelluvaa.
Omatpa ovat hautajaisenne.
Juuri tätä tarkoitan. Mammutinkokoisia laavapalloja sataa taivaalta!
Mene imemään ilmaa ruo'osta.
- Kuunnelkaa, hän on oikeassa tulvasta. - Olenko? Siis tietenkin olen.
Itsehän juuri sanoit, ettei tulvaa tule. Miksi meidän pitäisi uskoa sinua?
Koska me näimme, mitä ylhäällä on. Pato murtuu ja koko laakso jää tulvan alle.
Totta se on, ja se tapahtuu pian.
Katsokaa ympärillenne. Olette maljassa.
Malja täyttyy, eikä pakotietä ole.
- Mitä me teemme? - Paitsi jos pääsette laakson lävitse.
Siellä on vene, joka voi pelastaa teidät.
- En näe mitään. - Teidän on syytä pitää kiirettä.
Maa sulaa, seinät romahtavat, kivet vyöryvät.
Jos selviää siitä, alkaa kilpajuoksu veden kanssa.
Sillä kolmen päivän kuluttua se syöksyy geysir-kentille...
On minulla hyviäkin uutisia.
Mitä enemmän teitä kuolee, sitä enemmän minulla on syötävää.
En väittänyt uutisten olevan hyviä teille.
Hän on varmasti ollut luokkansa ilopilleri.
Hemmetti.
Kuulitte, mitä pelottava korppikotka sanoi. Liikkeelle.
Manny, luuletko, että siellä todella on vene?
En tiedä, mutta parin päivän kuluttua tämä paikka on veden peitossa.
Jos toivoa on, se on tuollapäin.
Manny, tule jo!
Jättiläisvyötiäinen on kaatunut tiellä ja jonot jatkuvat silmänkantamattomiin.
Näyttää siltä, että joku on menehtynyt.
Minulle parhaat palat!
Tulkaahan nyt. Kaikki kyytiin.
Tule nyt isoisä, meidän pitää mennä.
Minä en lähde. Synnyin tässä kolossa ja kuolen tässä kolossa.
Onko meidän otettava sontaa mukaan? Perilläkin on varmasti sontaa.
Se on lahja äidiltäni.
- Liikkukaa, liikkukaa. - Kuulin, että kuolet sukupuuttoon.
Jos opit siistiksi, niin seuraavaksi voisit harjoitella hienotunteisuutta.
- En minä kuole sukupuuttoon. - Lapset, katsokaa. Viimeinen mammutti.
Tuollaista ei varmaan näe enää koskaan.
- Huomaatko? - Yksi, kaksi, missä James on?
Stu, lähdetään!
Stu!
Olkaa laakson ensimmäiset, joilla on oma matkailuvaunu.
Jonain päivänä, kun kuolet sukupuuttoon...
- Kun teet laulun... - Suu kiinni, Sid.
- Mikä tuo ääni on, mammutit kuolivat jo. - Lopeta laulaminen, Sid.
Jos sun laji säilyy, niin kädet yhteen lyö.
- Kaadun päällesi ja tällä kertaa tapan sinut. - Selvä, joku ei pidä klassikoista.
Entä jos oletkin oikeassa? Entä jos olen viimeinen mammutti?
- Ajattele valoisasti, sinulla on meidät. - Tuo ei taida juuri lohduttaa, Sid.
- Mammutteja? - Tiesin, etten ole viimeinen. Tunsin sen!
Sukupuutossa, tuskin.
Anteeksi, mahani vihaa minua.
Tuollainen haju varmasti edesauttaa sukupuuttoon kuolemista.
Kuriton haju.
- Manny? - Minun täytyy olla hetki yksin.
Menkää te edeltä, otan teidät kiinni.
Ykkönen on todella yksinäisin numero.
Nämä toimivat hienosti.
- Ota kiinni mandariini. - Otan ne kiinni.
- Kumpi on yläpää? - Minäkin kärsin siitä ongelmasta.
- Hei, rumilus. - Minun pitää istua sillä.
Sainpas!
Täältä tullaan.
- Sid. - Mitä?
- Hieno huti. - Tunsin jo ilmavirran.
Hymyä.
- Pois edestä! - Sid!
Täällä näin.
- Luovutatteko? - Ei ikinä!
Hyvä.
Antaa palaa!
Jos joku kysyy, niin niitä oli 50, ja ne olivat kalkkarokäärmeitä.
- Kis kis, kisu. - Paha virhe, riiviöt.
- Riiviöt? - Diego, he ovat pussirottia.
Perääntykää!
Taidamme olla ainoat mammutit jäljellä.
Tiesin sen! Tiesin, etten olisi ainoa!
Niin minäkin! Kaikki putoilevat puista, mutta eivät vain myönnä sitä.
- Odota... Mitä? - Oksista on hankala pitää kiinni.
Emme me lepakoita ole, meillä ei ole siipiä.
Miksi olit puussa?
Olin etsimässä veljiäni. He joutuvat aina vaikeuksiin.
Veljiä? Teitä on siis enemmän?
- Tietenkin. Meitä on paljon. - Missä?
Kaikkialla. Kivien alla, maankoloissa.
Yleensä tulemme esiin öisin, etteivät linnut nappaa meitä.
Apua, apua!
Voi ihme, löysit toisen mammutin.
Missä? Luulin niiden kuolleen sukupuuttoon.
- Miksi te minua katselette? - Ehkä siksi, että olet mammutti?
Minäkö? Älä ole naurettava, olen pussirotta.
Niinpä tietenkin. Minä olen sisilisko, tässä ovat ystäväni majava ja vesinokkaeläin.
Miksi minun pitää olla vesinokkaeläin? Tee hänestä vesinokkaeläin.
- Onko tuosta tyypistä harmia, sisko? - Sisko?
Juuri niin, tässä ovat veljeni. Olemme kaikki pussirottia.
En usko, että hänellä on kaikki kotona.
Manny, sukupuuton partaalla on turha nirsoilla.
- Hänhän voisi tulla mukaamme. - Oletko hullu? Ei tietenkään voi.
Manny pyysi kysymään haluatteko paeta tulvaa kanssamme?
- Mieluummin kuolisin. - Sehän järjestyy.
Hauskaa. Juttelen veljieni kanssa.
Ellie, oletko hullu? Emme lähde heidän matkaansa.
Emme ehdi ajoissa, jos matkaamme vain öisin.
He voivat suojella meitä aukeilla paikoilla. Mitä sanotte?
- Miksi pyysit heidät mukaan? - Koska saatatte olla lajinne viimeiset.
- Hän on oikeassa. - Milloin liityin deittipalveluun?
Veljeni ja minä tulemme ilomielin mukaanne.
Jos kohtelet meitä kiltisti. Näitkö, tuo oli vastakohta kiltille.
Yleensä otetaan pientä purtavaa ennen matkaa.
Haluatko palan meistä? Anna tulla.
- Minä hoidan hänet. - Peräänny!
Tiedättekö, mikä on parasta? Me kannamme tauteja.
Kiitos Sidin, matkustamme yhdessä. Piditte siitä tai ette, niin olemme samaa onnellista perhettä.
Minä olen isä, Ellie on äiti -
ja Diego on setä, joka syö hermoilleni käyvät lapset.
Nyt liikkeelle ennen kuin maa häviää altamme.
Luulin, että lihavat ovat leppoisia.
Näytän lihavalta turkin takia. Se on pöyheä.
Niinpä tietysti. Hän on lihava.
Paetessanne tulvaa kannattaa laihduttaa Huijari-Tonyn katastrofidieetillä.
Rouvahan vaikuttaa lihavalta karvaiselta elukalta.
- Haluaisitteko laihtua muutaman tonnin? - Totta kai.
Älä kuuntele häntä, Vera. Olet jo laiha kuin tikku.
Minulla olisi myös lääke silmillesi, sokea ystäväni.
Emme ikinä selviä tällä vauhdilla. Ellie, voit tulla piilostasi, olet turvassa.
Selvä. Turvassa, niin varmasti. Crash ja Eddie, tarkastakaa alue.
- Mitä näkyy? - Reitti selvä, kapteeni.
- Kuittaan, loppu. - Kuittaan...
- Pojat. - Reitti selvä.
Haukka!
- Mitä teet? - Esitän kuollutta.
- Manny, mikset tee noin? - Koska olen mammutti.
Mutta herkkupalasta tekisit sen?
Joko hän meni?
Olette turvassa, nouskaa ylös.
Ilman teitä haukka olisi hyökännyt ja syönyt minut päivälliseksi, -
niin kävi Wilton-serkulleni.
Sinua käy todella sääliksi, -
on varmasti todella kurjaa olla viimeinen lajiaan.
- En ole viimeinen. - Olet todella urhea.
Älä menetä toivoasi.
Ellie, katso jalanjälkiämme.
Ne ovat samanlaisia.
Mistä tiedän, etteivät ne ole sinun jälkiäsi?
Katso varjojamme, nekin täsmäävät.
Olet oikeassa, ne ovat samanlaiset. Olet varmaankin osittain pussirotta.
Toivot vain.
Diego, mantereetkin liikkuvat nopeammin. Otetaan muut kiinni.
Lopettakaa tuo.
Älä itke Iines, yritä pitää hieman hauskaa.
Ettekö huomaa, että jää voi hajota ilman apuannekin?
Älä viitsi Diego, jää voi olla hieman ohut, mutta kyllä se -
kestää 10 tonnin mammutin ja 9 tonnin pussirotan.
Ellie, nouse ylös. Jos leikit kuollutta, niin olet kohta kuollut.
Katso minua.
Diego!
Ala tulla!
Tämä voi hieman sattua.
Mikä otus tuo oli?
En tiedä, mutta tästä lähtien maa on turvallinen, vesi ei.
- Tuo oli todella rohkeaa. - Ei se ollut mitään, minä...
Ei se ollut kohteliaisuus, pussirotista rohkeus on typerää.
- Aivan, olemme pelkureita. - Jänishousuja.
Ehkä mammuttien sukupuutto johtuu niiden varomattomuudesta.
Sinun pitäisi paeta useammin.
- Hyvä huomio, kiitos neuvosta. - Oli ilo olla avuksi.
Voitko uskoa tuota. "Rohkeus on typerää, sinun pitäisi paeta useammin."
Hän on raivostuttava, itsepäinen ja ahdasmielinen.
- Sinä taidat pitää hänestä. - Enkä pidä.
Älä huoli, salaisuutesi on turvassa ja sinun myös.
- Mikä salaisuus? - Tiedät kyllä, et osaa uida.
- Naurettavaa. - Elämme sulavassa maailmassa.
Sinun on kohdattava pelkosi ennemmin tai myöhemmin.
Melkein... Noin.
- Oletko valmiina, Eddie? - Olen.
Ei kun pyörimään!
Tässä ei ole jarruja, pakko antaa rullata. Nähdään toisessa päässä.
Hän on mielestäsi siis se oikea minulle?
Kyllä, hän on todella hauska ja sinä todella tylsä. Hän täydentää sinua.
Hei, Manny.
- Jännitä puu ja linkoa minut lampeen. - En.
- Älä viitsi. - Tuolla asenteellako aiot hurmata hänet?
- En halua tehdä sitä. - Miksi yrität vakuuttaa hänelle, -
- että hän on mammutti? - Koska hän on!
Hän ei voi olla pussirotta ja mammutti yhtä aikaa.
Päinvastoin, ystäväiseni.
Sanopa tuo härkäsammakolle, kanahaukalle tai muurahaiskarhulle.
Hän ei luovuta. Olisi helpompaa, jos annat periksi.
- Mitä haluat minun tekevän? - Jännitä puu ja linkoa minut lampeen.
- Enpä tiedä. - Voimme pyytää Ellietäkin.
Ei, voin tehdä sen.
- Anna mennä. - Oletko tehnyt tätä ennen?
Vain miljoona kertaa. Lisää, lisää. Täydellistä.
Tulta!
Osaan lentää!
Uskon voivani lentää...
Crash!
Crash, oletko kunnossa?
- Mitä tapahtui? - Manny linkosi hänet puulla.
- Mikä sinua vaivaa? - Hän sanoi osaavansa.
- Uskoitko häntä? - Crash, älä mene valoon.
- Voinko olla avuksi? - Olet tehnyt tarpeeksi.
- Oletko nyt tyytyväinen? - Crash, älä jätä minua.
Kuka turvaa selustani? Kuka on taisteluparini sekasorrossa?
- Kuka kierii kanssani lantaläjässä? - Lantaläjä?
- Jalkani, voin seistä. - Hän voi seistä.
- Voin juosta. - Hän voi juosta. Tämä on ihme.
Mitä voin sanoa? He ovat poikia ja tekevät elämästäni seikkailua.
- Olette mennyttä kalua. - Ei naamaan.
Hän ei ole hassumpi.
- Hullu ja sekaisin, mutta suloinen. - Entä sitten?
Mikä sinua pidättelee?
Perheeni.
- Voit saada uuden perheen. - Ei, Sid, en voi.
Hyvä on, mutta ajattele asiaa. Jos luovut tästä mahdollisuudesta, -
luovut koko lajistasi. Se on itsekästä.
Hän taitaa alkaa tajuta kantani.
- Sainpas teidät. - Etana.
- Tarvitsetko apua? - En, haukkaan vain henkeä.
- Olet jumissa. - Enkä ole.
Selvä, mennään sitten.
En pysty. Olen jumissa.
Eikö olisi helpompaa nostaa ne pois näin?
Ellie?
Tunnistan tämän paikan.
Syvällä sisimmässäni tiesin olevani erilainen.
Olin hieman isompi kuin muut pussirottalapset.
Hyvä on, paljon isompi.
Nyt ymmärrän, miksi pussirottapojat eivät pitäneet minua viehättävänä.
Harmi, sillä mammuteista puhuttaessa olet...
- Tiedät kyllä. - Mitä?
- Olet puoleensavetävä. - Ihanko totta?
- Toki. - Mikä minussa on puoleensavetävää?
En tiedä.
Sinun -
peppusi.
Mikä siinä?
Se on iso.
- Sanot vain. - En, tarkoitan sitä.
Se on valtava! Isoin näkemäni.
Todella nätisti sanottu.
Onpa ollut hullu päivä.
Aamulla heräsin pussirottana, ja nyt olen mammutti.
- Manny toimi rohkeasti Ellien suhteen. - Niin toimi.
Hän viskasi epävarmuuden syrjään ja sukelsi vesi roiskuen.
- Hän kohtasi pelkonsa rohkeasti. - En tiedä.
- Sapelihammastiikerit eivät tunne pelkoa. - Kaikki eläimet tuntevat.
Se erottaa meidät esimerkiksi kivistä. Ne eivät pelkää.
- Ne uppoavatkin. - Mitä ajat takaa?
Saatat yllättyä, että minäkin olen pelännyt.
- Sinäkö? - Se vaikuttaa mahdottomalta, -
mutta meillä on vihollisia, jotka haluavat vahingoittaa eli "tappaa" meitä.
- Miksiköhän? - Kateuttaan lähinnä. Asian ydin on, -
että on luonnollista pelätä.
Pelko on saaliita varten.
Siinä tapauksessa annat veden tehdä sinusta saaliin.
Hyppää vain sekaan ja luota vaistoihisi.
Useimmat eläimet osaavat uida jo vauvoina.
Tiikereille se on helppoa kuin mahallaan ryömiminen. Aivan kuin saalista vaanisi.
Mutta hiukan nopeammin. Käpälä, potku.
Vaanin saalista. Käpälä, potku.
Sitten kurkistan olkani yli tarkistaakseni, ettei minua seurata.
Samalla hengitän näin. Minä vaanin.
Minä putoan.
Korjaus: sinä uppoat kuin kivi.
Teemmekö me mitään erikoistemppuja, vai heittelehdimmekö vain puolelta toiselle?
Anteeksi, en vielä tunne omia voimiani.
Ellie, ymmärrätkö, että meillä on nyt mahdollisuus pelastaa lajimme?
- Todellako? Miten se onnistuisi? - Tuota, tiedäthän sinä...
Ei onnistu. Olen ollut mammutti vasta hetken, -
- ja heti olet iskemässä minua. - En minä tästä hetkestä puhunut.
Sitten aikanaan. Tarkoitin vain sen olevan meidän velvollisuutemme.
- Mitä! - Muotoilin asian väärin.
Olet oikein söpö, mutta mehän vasta tapasimme.
Velvollisuusko? Velvollisuutta suorittamassa siis?
Valmiina uhrautumaan lajimme pelastamiseksi.
Et pelasta lajiamme tänä iltana, etkä minään muunakaan iltana.
- Miten se meni? - Ei hullummin.
Lähdetäänpä sitten. Matkasimme koko päivän teidän kanssanne, -
- ja nyt te matkaatte yön kanssamme. - Me emme näe pimeässä.
- Nauttikaa sitten tulvasta. - En kestä edes katsoa häntä.
Pervo!
Noinhan sitä ystäviä haalitaan.
- Varo, siinä on kanto. - Eipä ole enää.
- Ajattelin, että voisimme kävellä yhdessä. - Crash, kysy miksi hän ajatteli niin.
Hän sanoo, että olet pösilö ja sinun pitäisi mennä matkoihisi.
Ei hän niin...
Jospa viettäisimme enemmän aikaa...
Kerro hänelle, että tarvitsen hieman tilaa itselleni.
- Hän käskee sinun hypätä jorpakkoon. - Ja sanoo pussirottien olevan parhaita.
- Tiedätte kai, että kuulen itsekin? - Pitäisikö sinulle antaa mitali siitä hyvästä?
Lopettakaa liikkuminen!
Kiitos.
Manny, Ellie, ottakaa kärsäote!
Heti!
Crash, Eddie! Ottakaa kielekkeestä kiinni!
Olipa hassua. Mikä olikaan oikea suunnitelmasi?
- Tehkää niin! - Hyvästi, Eddie.
- Hyvästi, Crash. - Hyvästi, Ellie.
Toimikaa heti!
- Anteeksi, jos loukkasin sinua. - Miten niin "jos"?
- Koska loukkasit häntä! - Niin juuri tarkoitin.
Koska loukkasin sinua.
- Sinä vain hiukan ylireagoit. - Mitä!
- Peru sanasi! - Tässä on muidenkin henget pelissä!
- Hänen sanoissaan on perää. - Ei tasan ole!
- Se oli väärinkäsitys! - Se oli karkeaa!
- Pyydä anteeksi! - Miksi minä? Hän ylireagoi.
- Pyydä heti anteeksi! - Hyvä on, olen pahoillani.
- Mitä! - Hän on oikeassa.
- Minä ylireagoin. - Tarkoitat siis...
Sanakin vielä, niin tulen työntämään sinut alas!
Minä onnistun.
Manny, Ellie! Juoskaa!
Taisimme viimein saada yhdessä jotain hyvää aikaan.
Älkää minusta välittäkö. Täällä sitä vain kuilun reunalla roikutaan.
- Muistatko vanhat hyvät ajat? - Mitkä hyvät ajat?
Kyllä sinä tiedät. Eilisen, viime viikon.
Puut kasvoivat alhaalta ylös ja maa pysyi jalkojen alla.
Ne olivat hyviä aikoja.
Pussirotat olivat pussirottia ja mammutit mammutteja.
- Meidän on parasta nukkua. - Niin.
Huomennahan me sen korppikotkan mukaan kuolemme.
Hetkinen.
Voinko auttaa jotenkin?
Tuota voi jo kutsua kunnioitukseksi.
Oikein kiva.
Joku totisesti pitää Sidistä.
Kuka tämän on suunnitellut? Tämähän on kerrassaan upea.
Tulikuningas.
Tulikuningas? Olikin jo korkea aika jonkun huomata todelliset kykyni.
Liekki leimahda!
Näkisivätpä muut minut nyt!
Tämä on joko jotain todella hyvää tai todella pahaa.
Ei, ei. Minä tulikuningas, miksi tappaa tulikuningas?
Siitä seuraa tuhat vuotta huonoa onnea.
Maan ytimestä nousee sulaa kiveä, sulattaen tuhansia vuosia vanhan jääkerroksen.
Olette erittäin kehittynyt rotu. Yhdessä voisimme keksiä ratkaisun.
- Keksimme jo, uhraamme tulikuninkaan. - Se ei ole kovin kehittynyttä.
Kannattaa sitä kuitenkin kokeilla.
Huonoa onnea!
Vettä? Vettä!
Kielsin sinua juomasta ennen nukkumaan menoa.
En minä tätä tehnyt! En ainakaan kaikkea.
- Mitä tapahtuu? - Nukuimme pommiin, meidän on mentävä.
Mitä jos olemme viimeiset eloonjääneet? Meidän on kansoitettava maapallo uudestaan.
Miten? Kaikki ovat joko miehiä tai sisaruksia.
Hei, Manny. Olipa yö, ette ikinä arvaa, mitä minulle tapahtui.
Arvaan, että kävelit unissasi?
- En, pikku-laiskiaisten heimo kidnappasi minut. - Se olisi ollut toinen arvaukseni.
He palvoivat minua! Heittivät minut liekehtivään monttuunkin, mutta ne palvoivat minua!
Sid, näit unta. Tulkaa, vesi nousee nopeammin kuin me liikumme.
Minut kidnapattiin, minua palvottiin ja...
Kaverit? Olkoot.
Voisimmeko hidastaa hieman? Olen kuolemaisillani.
Tarkoitin vain kuvaannollisesti!
Ne vain istuvat, tarkkaillen meitä.
Tietäisinpä, mitä ne ajattelevat.
Ruokaa, ihanaa ruokaa.
Emme malta odottaa sen maistamista.
Kolme juhla-ateriaa päivässä, se on suosikkimme.
Kuvittele mammutinlihaa, paistettuna, paahdettuna tai haudutettuna!
Ruokaa, mahtavaa ruokaa!
Suurenmoista ruokaa!
Ruokaa, ihanaa ruokaa!
Flambeerattua pussirottaa.
Laiskiaisesta tehdään liemi.
Tiikeristä tehdään kohokas.
Miksi meidän pitäisi -
joutua kuvittelemaan ruokaa. Ruokaa, taianomaista ruokaa!
Mahtavaa ruokaa! Upeaa ruokaa!
Ihanaa ruokaa! Kuolleiden lihaa.
Haisevaa, pilaantunutta lihaa. Pian olemme kylläisiä.
Pilaantuneen lihan ajatteleminen saa veden kielelle.
Taianomaista ruokaa!
Nyt tiedät, mitä ne ajattelivat.
- Ruokaa, ihanaa ruokaa... - Sid!
Mitä? Se oli tarttuva kappale.
- Selvisimme. - Näytimme niille pelottaville korppikotkille.
Vähän kuumaa vettä ja höyryä, kuinka paha se voi olla?
Tein juuri jotain tahatonta ja sotkuista.
Mennään.
Manny, tule takaisin, se on kuin miinakenttä!
- On vain yksi reitti, suoraan läpi! - Suoraan läpi?
Haluamme pitää karvamme, kiitos. Kierretään, se on turvallisempaa.
Ei ole aikaa! Pato murtuu, ennen kuin ehdimme. Hukumme.
Jos menemme tästä, räjähdämme kappaleiksi.
- Menemme suoraan! - Kierrämme!
- Suoraan! - Kierrämme!
- Saisinko sanoa jotakin? - Et!
Olet niin härkäpäinen ja kovaluinen!
Sehän todistaa sen, että olen mammutti!
- Tulkaa! - Hyvä on!
Hukkuminen kuulostaa paljon miellyttävämmältä tavalta kuolla.
Kappaleiksi räjähtäminen kuulostaa niin äkkinäiseltä.
Hän tapattaa itsensä. Manny, odota!
- Katsokaa lapset, viimeinen mammutti. - Kuulin, että kuolet sukupuuttoon?
- Rohkeus on tyhmää. - Ei voi olla mammutti ja pussirotta.
Hän sanoo, että olet pösilö ja sinun pitäisi mennä matkoihisi.
- Entä jos olen viimeinen mammutti? - Mikä sinua vaivaa?
Tule, meidän on mentävä, heti!
Tätä tietä!
Älkää jättäkö lapsianne yksin.
Kaikki yksin jätetyt lapset syödään.
- Oletko nähnyt mammuttia? - En, olen pahoillani.
- Oletko nähnyt mammuttia? - Ei, en ole.
Kolmemetristä pussirottaa?
- Oletko nähnyt mammuttia? - Olen, suuri kuin mikä.
- Missä? - Katson sitä parhaillaan.
- En minä! - Voi raukkaa, ei tiedä olevansa mammutti.
- En näe Ellietä missään! - Ehkä hän on jo laivassa?
Pian, tätä tietä! Vauhtia!
Tuolla se on!
Työntäkää!
- Teidän on mentävä. - Emme jätä sinua!
- Se ei ollut pyyntö. - Ellie, ei.
Ellie, älä huolestu, haemme apua!
Pysy täällä!
- Auttakaa meitä! - Auttakaa!
- Manny!
Manny! Ellie on juuttunut luolaan!
- Ellie! - Manny?
- Apua! - Minä pelastan sinut!
Mahtavaa, kuka pelastaa hänet?
Olet hampaidenpesun tarpeessa.
Hyppää... Nyt!
No niin, pelkurikissa! Pystyt siihen kyllä.
Luota vastoihisi, hyökkää veden kimppuun. En ole saaliisi.
En ole saaliisi. En ole saaliisi!
Hyökkää veteen, vaani saalista. Käpälä, potku.
Jopa vauvat pystyvät siihen! Käpälä, potku.
Vaanin saalista!
Sinä teit sen. Päihitit veden kunnolla.
Ei se ollut mitään. Useimmat eläimet osaavat uida jo vauvoina.
Tiikerit eivät osaa, jätin sen kertomatta.
Tuolla hän on!
Ellie! Pidä minusta kiinni!
Manny, takanasi!
Tuolla he ovat!
Luulimme, ettemme näkisi sinua enää.
Me jäämme henkiin!
Me kuolemme!
- Minä en lähde minnekään. - Isoisä, päästä irti veneestä, tulva on ohitse.
Tämä on minun veneeni nyt.
Stu! Selvisimme, jäämme henkiin! Tai ainakin minä.
Ajattelin perustaa uimakoulun, "Sidin mustekalat".
Tervehtikäämme Tulikuningasta!
Tulikuningas esti tulvan. Liity meihin, suuri ja jalo liekehtivä!
Eipä kiirehditä! Se on laadukas tarjous, -
mutta tulikuninkaalla on aikaisempi sitoumus.
Hänen laumansa tarvitsee häntä.
Hän on se ällöttävä, tahmea juttu, joka pitää meidät yhdessä.
Hän kokosi tämän lauman, emmekä olisi mitään ilman häntä.
Oletko tosissasi?
Se ei tarkoita "haluaa koskettaa".
Älä kysy.
Emme ole enää viimeiset!
Etkö tule?
- Haluatko lähteä heidän mukaansa? - Olen mammutti, -
joten eikö minun pitäisi olla mammutin kanssa?
Kyllä, ellen...
Ellet?
Ellen minä...
Haluan vain sanoa...
Minun täytyy kertoa sinulle...
Toivon, että löydät kaiken etsimäsi.
Samoin.
Manny? Olet kehittynyt paljon tapaamisemme jälkeen, myönnän sen olevan ansiostani, -
mutta sinun on päästettävä irti menneisyydestä, jotta voit saada tulevaisuuden.
- Mene hänen peräänsä. - Mene vain, odotamme sinua täällä.
- Pidän yhteyttä. - Olet hyvä ystävä, -
ymmärrämme mitä tarkoitat, menehän nyt. Häivy.
Meidän Manny kasvaa.
Ellie, Ellie!
Manny!
En halua meidän olevan yhdessä, koska on pakko.
Haluan meidän olevan yhdessä, koska haluamme. Ja minä haluan olla kanssasi!
- Joten, mitä sanot? - Manny, luulin, että päästät...
Olet tarpeeksi pussirottamainen minulle.
Nyt olemme kahdestaan. Poikamiehet, vaeltamassa villissä luonnossa.
En aio kantaa sinua. Minulla on vielä ylpeyteni.
Älä viitsi, vanhojen aikojen kunniaksi?
Minä kannan hänet.
- Mutta laumanne lähtee. - Niin, nyt!
Manny, kummasta pidät enemmän, minusta vai Diegosta?
- Paljon enemmän Diegosta. - Minähän sanoin.
- Manny, et voi valita lapsiesi välillä! - Hän ei ole lapseni, ei edes koirani.
Jos minulla olisi koira, ja koiralla olisi lapsi, ja lapsella olisi lemmikki, -
- se olisi Sid. - Saanko minä koiran, Manny?
- Et. - Ellie, saanko minä koiran?
- Totta kai, kultaseni. - Hänelle pitää olla yhdet säännöt.
Pelastin sinut, pikkukaveri.
Rauhoitu, pelastin sinut.
Hauska juttu tosiaan: WWW.DIVXFINLAND.ORG