ПАНДА КУНГ-ФУ
Легенда розповідає про легендарного воїна…
…чиї вміння кунг-фу стали легендою.
Він мандрував країною в пошуках гідних суперників.
Бачу, ти гарно жуєш. Може, пожуєш мого кулака?
Воїн не відповів, бо в нього був повний рот.
Тоді він ковтнув. А потім промовив.
Досить балачок. Биймося!
Шашабуй!
Він був настільки вправний,
що вороги аж сліпли від сяйва його чистої крутості.
- Мої очі! - Він надто крутий!
- І привабливий. - Як ми можемо вам відплатити?
Немає ціни в крутості.
Чи в привабливості.
Каблуй!
Неважливо, скільки ворогів він зустрічав.
їм було не зрівнятися з його відважністю!
Ніколи досі панду так не боялися! І так не любили.
Навіть найгероїчніші герої Китаю,
Шалена п'ятірка
схилялися з поваги до цього майстра.
Треба нам тусуватися разом.
Згода.
Але тусування мало зачекати.
Коли перед тобою десять тисяч демонів з Демонської гори…
то тільки одне має значення… і це -
По! Вставай!
Запізнишся на роботу!
Що?
По! Вставай!
По, що ти там робиш?
Нічого.
Мавпа! Богомол! Журавель! Гадюка! Тигриця!
По! Ходімо! Запізнишся на роботу!
Йду!
Вибач, тату.
З «вибач» локшини не звариш.
Що ти там робив? Увесь цей шум.
О, нічого. Сон наснився дурний.
Про що?
Що тобі снилося?
Що мені…?
Мені снилася…
… локшина.
Локшина? Тобі справді снилася локшина?
Так. Що інше мені могло снитися?
Обережно! Цей суп гострий.
О, щасливий день!
Моєму синові нарешті сниться локшина!
Ти не знаєш, як довго я чекав цієї миті.
Це ж знак, По.
Знак чого?
Тобі скоро можна буде довірити секрет складників
мого Супу з Секретних Складників.
І тоді здійсниться твоє призначення й ти перебереш на себе ресторан!
Як я перебрав його у свого батька, а він - у свого батька,
який виграв його у друга в маджонґ.
Тату, тату, тату, це ж був просто сон.
Ні, це був саме той сон.
Ми ж локшинники. Бульйон тече у нас в жилах.
Але, тату, тобі ніколи не хотілося робити щось інше?
Щось окрім локшини?
Взагалі-то, коли я був молодий і шалений,
я думав утекти з дому і навчитись готувати тофу.
І чому не втік?
Бо це була дурна мрія.
Уявляєш, як я готую тофу?
Тофу.
Ні! Кожен має своє місце у світі.
Моє - тут, а твоє…
Знаю, ось тут.
Ні, за столиками 2, 5, 7, і 12.
Сервіс із посмішкою.
Чудово, учні… якщо ви хотіли мене розчарувати.
Тигриці треба додати жорстокості! Мавпі - швидкості.
Журавлеві - висоти. Гадюці - гнучкості. Богомолу…
- Майстре Ші Фу. - Що?!
Майстер Уґвей! Він хоче вас бачити.
Майстре Уґвей, ви звали мене? Щось трапилося?
Невже має щось трапитися, щоб я побачив давнього друга?
То, все гаразд?
Ну, я цього не казав.
Що ви казали?
В мене було видіння.
Тай Лунь повернеться.
Це неможливо! Він у в'язниці.
Немає нічого неможливого.
Дзень!
Лети у в'язницю Шор…ом і скажи:
хай подвоять варту, подвоять зброю, хай усе подвоять!
Тай Лунь не повинен утекти!
Так, майстре Ші Фу!
Часто свою долю зустрічаєш на шляху, яким намагаєшся її уникнути.
Ми маємо щось зробити! Не дозволимо
йому прийти в Долину і мститися!
Він…
Твій розум неначе ця вода, мій друже.
Коли хвилюється, важко бачити.
Дай хвилюванню вгамуватися…
… і чітко відповідь побачиш.
Драконів сувій.
Час прийшов.
Але хто? Хто гідний, щоб йому довірити Секрет безмежної сили?
Щоб стати Воїном Дракона?
Не знаю.
Перепрошую. Вибачте. Даруйте.
Обережно!
Вибачте. Всмоктати!
Даруйте. Тисяча пардонів.
Що?
Майстер Уґвей обирає Воїна Дракона! Сьогодні!
Увага! Йдіть! У Нефритовий палац! Один з п'яти здобуде Драконів сувій!
Ми цього чекали тисячу років! Візьми миску!
Це найвизначніший день в історії кунг-фу! Йди вже!
По! Куди ти зібрався?
У Нефритовий палац.
Ти забув свій возик з локшиною.
Уся долина там збереться, і ти всім будеш продавати локшину.
Продавати локшину?
Але тату! Знаєш, я думав, може, я…
- Так? - Я думав, може, я…
… ще й бобові пончики візьму. Бо вони скоро скиснуть.
От молодець!
Я ж казав тобі, що сон був знаком.
Так. Радий, що наснилося.
- Я воїн кунг-фу! - Я теж!
- Нагорі є місця. - Ходімо.
Нуж бо. Давай!
Майже виліз.
Що?
Ні! О, ні!
- Вибач, По. - Ми купимо тобі сувенір.
Ні, я сам дістану собі сувенір.
Історичний день.
Правда майстре Уґвей?
Так, я боявся, що до нього не доживу.
Учні твої готові?
Так, майстре Уґвей.
Ти все знаєш, друже.
Обраний мною принесе мир не тільки Долині…
…але також тобі.
Наш турнір відкрито!
Так.
Ні, ні! Чекайте!
Я йду! Чекайте!
Так!
Гей! Відчиняйте!
Впустіть мене!
Громадяни Долини Миру,
для мене велика честь представити вам… Тигрицю!
Гадюку, Журавля, Мавпу, Богомола!
Шалена п'ятірка!
Так, шалена п'ятірка!
Воїни, готуйсь!
Як це? Ні! О, вічечко.
- Готуйсь до битви! - Так.
Десять тисяч вогнів!
Ого, дивіться.
Гей! Не затуляй!
І нарешті, майстер Тигриця!
І повірте, громадяни, ви ще не бачили нічогісінько.
Я знаю!
Проти Тигриці стає Залізний Віл із лезами смерті!
Я чую - Воїн Дракона серед нас.
Народе Долини Миру,
Майстер Уґвей зараз обере Воїна Дракона!
Ой! Ні, ні, ні, стійте!
Так.
По!
Що це ти робиш?!
Що я такого роблю?! Стій!
Я побачу Воїна Дракона!
Я не розумію. Ти ж нарешті бачив локшину уві сні!
Збрехав я. Локшина мені не снилась, тату.
Люблю кунг-фу!
Годі, сину. Повертаймось до роботи.
Добре.
Повернись!
Що діється?
Де…?
На що ви вказуєте…?
Ладно. Вибачте.
Я хотів побачити, хто тут став Воїном Дракона.
Як цікаво.
Майстре, ви вказуєте, що це я?
- Він. - Хто?
- Ти. - Я?
Всесвіт приніс нам Воїна Дракона!
- Що? - Що?!
- Що?!
Стоп! Хто вам сказав нести…?
Майстре Уґвей, чекайте.
Ця квола гладка панда не може бути рішенням нашої проблеми.
Ви збиралися вказати на Тигрицю, коли воно впало!
Це випадковість!
Не буває випадковостей.
Пробачте, Майстре. Ми вас підвели.
Ні. Якщо панда не втече до ранку,
то це я вас підведу.
Чекай-чекайте-чекайте! У мене є послання…
… від Майстра Ші Фу.
Що?!
«Посилити захист?!»
«Посилена обережність?!»
«Ваша в'язниця не дуже надійна?!»
Ти сумніваєшся в моїй в'язниці?!
Запевняю Вас - ні.
Ші Фу сумнівається. А я лише посланець.
Я передам послання твоєму Ші Фу.
Утекти з в'язниці Шор…ом неможливо!
Вражає, скажи?
Глибоко вражає.
Дуже вражає.
Один вхід, один вихід.
Одна тисяча охоронців і один в'язень.
Так, от тільки в'язень цей…
… Тай Лунь.
Опустіть нас.
Що ви робите?
Ой, мамо.
Дивись на Тай Луня.
Я краще тут почекаю.
Нічого боятися. Це цілком безпечно.
Самостріли! Готуй!
Самостріли?
Гей, крутий, ти чув?
Уґвей нарешті віддасть Драконів сувій, але не ти його отримаєш.
Не зліть його.
А що він мені вдіє? Його повністю знерухомлено.
О, я наступив киці-миці на хвостик?
Дякую. Я вже надивився.
Я передам Ші Фу, що йому нічого тривожитись.
Бо таки нічого.
Я так і передам.
Можна вже йти?
Воїн Дракона! Воїн Дракона!
Одну секунду!
Думаю, сталася помилочка. Всі начебто подумали, що я…
Священна зала воїнів! Невже!
Ви тільки подивіться!
Панцир Летючого Носорога. Автентичні бойові вм'ятини!
Меч героїв!
Такий гострий, що поріжешся, тільки глянувши.
Невидимий тризуб долі!
Я бачив тільки малюнки цього малюнка.
Ні!
Легендарна урна Воїнів шепоту.
Кажуть, у ній - душі цілої армії Теньшу.
Вітаю.
Ти закінчив споглядання?
Вибачте. Я мав прийти спершу до вас.
Терпець уривається.
Тобто, ніде ж ви не дінетесь.
- Ану розвернись. - Аякже.
Як справи?
А як ви туди запхали 5000… Майстер Ші Фу!
Розбив… її хтось.
Та я склею. Маєте…
… клей?
Скалка.
То це ти легендарний Воїн Дракона?
- Здається. - Ні!
Ти не Воїн Дракона. І не станеш Воїном Дракона, доки…
… не пізнаєш таємницю Драконового сувою.
То, як його зняти?
Є тут якась драбина, чи батут, чи…?
Думаєш, це легко? Щоб я так просто дав тобі Секрет
- безмежної сили? - Ні, я…
Спершу стань майстром найвищого рівня кунг-фу.
Та стати майстром просто неможливо для такого, як ти.
Для такого, як я?
Так. Глянь на себе! Твій зад товстий! Руки в'ялі!
Вони чутливі у в'ялих місцях.
І це кумедне пузо.
І крайня зневага до особистої гігієни.
Хвилиночку! Це трохи недоречно.
Не стій так близько. З рота смердить.
Слухайте, Уґвей казав, що я…
Це ж Ву Дзі захват. Не робіть Ву Дзі захват!
О, знаєш його?
Розроблений майстром Ву Дзі з Третьої династії.
О, тоді ти знаєш, що буде, коли я зігну мізинця.
- Ні, ні! - Знаєш, що найважче?
Найважче буде прибирати після тебе.
Ой, ой, пустіть.
Слухай уважно, пандо.
Уґвей тебе обрав, та як я з тобою попрацюю,
ти будеш шкодувати! Тобі ясно?
Ясно. Ясно. Затямив.
Добре.
Скоріше б почати.
- Почнімо. - Чекайте, чекайте.
Що?
- Зараз? - Так, зараз.
Хіба що великий Уґвей помилився, і ти не Воїн Дракона.
А, ясно. Ну…
я не знаю, чи виконаю всі ці ваші трюки.
Хто не пробує, той і не знає, так?
А може, знайдемо щось відповідне до мого рівня.
І який же це рівень?
Ну, я не майстер, проте…
… десь нульовий. Рівень «нуль».
В кунг-фу ніколи не було нульового рівня.
- Хе, може, я почну з цього. - З цього?
Ми на ній тренуємо дітей. І підпираємо двері, коли спека.
Та якщо хочеш…
Шалена п'ятірка!
Ви більші, ніж ваші фігурки. Крім Богомола. Ти такий самий.
Уперед, пандо. Показуй, що вмієш.
Хай дивляться, чи зачекати, поки продовжать тренуватися?
Удар.
Зараз. Тобто. Я щойно поїв. Ще не перетравилося.
Тому майстерність свою я покажу… пізніше…
Ану вдар.
Гаразд.
Що ти вмієш? Нічого не вмієш, бо все вміння - в мене.
Дражнишся з моїх друзів? Зараз я тебе вдарю, мов громом.
У мене шалені ноги.
Тримайся, я вихор, я вихор. Ти ще не бачив ведмежого стилю.
Лише богомольський.
Чи мавп'ячий.
Або я вкушу тебе, як гадюча Гадюка.
Ану вдар нарешті!
Добре. Добре.
Чого так легко? Бий дужче.
Як оце?
Ой, болить.
Буде легше, ніж я думав.
О, щось мене трохи нудить!
Ой, яке тверде!
Мої пельменьки.
Як я йшов?
Таки існує нульовий рівень.
- Нема слів. - Не заперечу.
Що собі думав майстер Уґвей?
Бідолашний ще вб'ється.
Він такий могутній!
Воїн Дракона упав з неба на вогняній кулі!
Він іде й земля трясеться!
Думалося, що Майстер Уґвей обере того, хто таки знає кунг-фу.
Так. Чи дотягнеться до пальців ніг.
Чи хоч побачить пальці ніг.
Добре.
Чудово.
А. Не спиш.
Уже ні.
Та це я…
Важко було, ге?
Це кунг-фу - важка робота, ге? У тебе біцепси болять?
Це був нелегкий і повний розчарування день, тож…
Так, я дуже хочу лягти спати.
- Так, так, так. Аякже. - Усе. Дякую.
Я лише хотів… А знаєш, я твій фан!
Ви були такі чудові в Битві на Річці сліз.
На кожного було по тисячі ворогів, та це вас не спинило! Ви їх усіх…
Ой, вибач.
Слухай, тобі тут не місце.
Знаю. Знаю. Це так.
Я не маю… я просто…
Все життя я мріяв про…
Ні, ні, ні, бачиш, тобі не місце тут, у моїй кімнаті. Це моя кімната.
Приватно-журавлева.
О! Ясно. Ясно, ясно.
То, ти хочеш спати.
- Так. - Я тебе затримую.
Завтра важливі справи.
Зрозумів. Ти відпадний. Це останні мої слова. Бувай.
Що ти сказав?
Я нічого не казав.
Ясно. Ясно. Добраніч.
Добрих снів.
Ой, негарно вийшло.
Майстер Тигриця! Я не хотів тебе розбудити.
- Тобі тут не місце. - А, так.
Так, це ж твоя кімната.
Не місце в Нефритовому палаці.
Ти справжня ганьба для кунг-фу, і якщо ти маєш
пошану до того ким ми є, і що робимо,
то вранці ти покинеш палац.
Твій фан!
Бачу, ти знайшов Священні Персики Небесної мудрості.
Он що це таке. Вибачте. Я думав, це звичайні персики.
Я розумію. Ти їси, коли сумний.
Сумний? Я не сумний. Чого ви думаєте, що я сумний?.
То чого ти такий сумний?
Я сьогодні облажався, як ніхто в історії кунг-фу.
В історії Китаю. В історії лажань!
Хтозна.
А П'ятірка! Ви б це бачили! По-любому - ненавидять мене.
По-любому.
Як Ші Фу зробить з мене Воїна Дракона?
Я ж не такий, як П'ятірка.
Нема ні кігтів, ні крил, ні отрути.
Навіть у Богомола є ті штуки.
Мабуть, покину я все й повернусь до локшини.
Кинь - не кинь.
Локшина - не локшина.
Ти забагато думаєш про те, що було й що буде.
Є приказка:
Що було - загуло,
що буде, те й буде,
ти цінуй те, що є.
Бо лиш сьогодні життя твоє.
- О, ні! - Що трапилося?!
До бійниць! Пішли! Пішли!
Стріляй, самостріли!
Вогонь!
Тай Лунь вільний! Попереджу Ші Фу.
- Ти нікуди не підеш! І він теж! - Пустіть!
Піднімай!
Стійте! Опустіть!
- Він тікає! - Далеко не втече. Лучники!
Ми мертві. Зовсім, зовсім мертві.
Це ще не все. Вогонь!
- Вже можна тікати? - Так.
Я радий, що Ші Фу прислав тебе.
Тобто про мене не забули.
Лети назад і перекажи…
… що справжній Воїн Дракона йде додому.
Вітання, Майстре!
Пандо!
Вставай!
Утік.
Що ж нам робити, Майстре, без панди? Хто буде Воїном Дракона?
Головне - відновити тренування й вірити,
що з'явиться справжній Воїн Дракона.
Що ти тут робиш?!
Ой! Вітання, Майстре!
Я тут розминаюся.
Застряг.
Застряг? Не. Що? Застряг?
Нє. Це ж прийом… Так, я застряг.
- Поможіть йому. - От лихо.
На рахунок три: раз, два…
… три.
- Дякую. - Нема за що.
- Ні, чесно, я вдя… - Мовчи.
Невже ти думав, що опануєш розтяжку за один ранок?
Ідуть роки, щоб розвинути гнучкість!
І ще роки, щоб… вдатись до неї в бою!
Поклади назад!
Єдині наші сувеніри - розбиті кулаки та зламані кістки.
Клас! Чудесно.
Тренуйтеся.
- Ти готовий? - Завжди гото…
Вибач, брате. Але ж ти сказав, що готовий.
Це просто кльово! Давайте ще!
Я поки що тебе беріг, пандо. Вже не буду.
Твій суперник - це я.
Гаразд! Готовий!
Крок вперед.
Шлях до перемоги - знайти слабкість суперника…
… й змусити його страждати.
О, так!
Його силу використати проти нього…
… доки він не впаде…
… чи втече.
Справжній воїн не тікає.
Не бійтесь, Майстре - я не втечу!
Якщо він розумний, то не повернеться.
Повернеться.
Він не втече? Невже?
Він не втече, він чкурне.
Ти ж казав, що від акупунктури стане легше.
Повір, стане.
На жаль, потрібні нервові точки приховує…
- Жир? - Хутро. Я мав на увазі хутро.
Аякже.
Не треба судити про бійця за розміром. Тобто, глянь на мене.
Я ось тут.
Може, ти знов не туди штрикаєш?
О, може.
Припини. Стій!
Знаю, Майстер Ші Фу хоче мене надихнути…
… хоч і здається, що він хоче мене здихатись.
От ти думаєш, Майстер безсердечний…
… та він не завжди був такий.
Як говорить легенда,
бували часи, коли Майстер Ші Фу навіть усміхався.
- Ні! - Так.
Та це було до.
До чого?
До Тай Луня.
Нам не дозволено про це говорити.
Ну, якщо він залишиться, він має знати.
Народ, народ, я знаю про Тай Луня.
Він був учнем. Він перший вивчив тисячу сувоїв кунг-фу.
А тоді він став поганий, і тепер у в'язниці.
Він був не просто учнем.
Ші Фу знайшов його ще малям…
… І виростив його, мов сина.
А як хлопець виявив хист до кунг-фу…
… Ші Фу тренував його.
Він вірив у нього. Казав, що йому судилося бути великим.
Тай-Луневі цього було мало.
Він хотів Драконів сувій.
Та Уґвей узрів темряву в його серці і відмовив.
Ображений Тай Лунь спустошив долину.
Він хотів забрати сувій силоміць.
І Ші Фу мусив знищити те, що створив.
Та як він зміг?
Ші Фу любив Тай Луня так, як не любив нікого доти.
Чи після.
А тепер він має шанс все виправити.
Навчити Воїна Дракона.
Та йому трапився ти.
Гладка велика панда, якій усе - жартики.
О, набридло!
Стій! Моя вина! Я зачепив його лицьовий нерв.
І, здається, зупинив серце.
Іде спокій.
Іде…
Іде спокій.
Хто там чимось ляскає, тихіше можна?!
Іде…
О, Дзень.
Чудесно.
Охоче вислухаю добрі новини.
Майстре! Майстре!
Є новини… Дуже погані.
Ші Фу.
Новини - це новини. Ні добрі, ні погані.
Майстре, ваше видіння, воно справдилося.
Тай Лунь вирвався з в'язниці. Він іде сюди.
Це погані новини…
… якщо ти не повіриш, що Воїн Дракона його спинить.
Ця панда? Майстре, ця панда - не Воїн Дракона.
Він і не мав ним бути! Це випадковість.
Не буває випадковостей.
Я знаю, Ви вже казали.
- Двічі. - Це також не випадковість.
Тричі.
Мій старий друже,
панда не виконає свого призначення, а ти - свого,
доки ти не позбудешся ілюзії контролю.
Ілюзії?
Так. Глянь на це дерево, Ші Фу.
Я не можу змусити його цвісти коли мені заманеться,
чи плодоносити, доки не прийде його час.
Дещо ми контролюємо.
Наприклад, коли плід упаде.
А ще я вирішую…
… де посаджу зерня.
Це не ілюзія, Майстре.
Так.
Та що б ти не робив,
з зерняти виросте персик.
Ти можеш бажати, щоб виросла
яблуня, чи помаранч, та виросте персик.
Проте персик не здолає Тай Луня!
Може, й здолає.
Якщо ти його поведеш.
Виростиш.
Повіриш у нього.
А як? Як?
Допоможіть, Майстре.
Ні, ти тільки повір.
Присягнися, Ші Фу.
Присягнися, що повіриш.
Я спробую.
Добре.
Мій час настав.
Свій шлях продовжуй без мене.
Що Ви…? Чекайте!
Майстре!
Не кидайте мене!
Ти мусиш повірити.
Майстре!
Я, типу, кажу: «Хай, може, ти й вовк
чи страшний бандит з провінції Хайдзінь…
… проте на чайові ти скупий».
Чесно? То як же ти лишився живий?
Тобто, я не зовсім це сказав…
… але я це подумав…
… про себе.
Якби він читав думки, він би, спитав, типу, «Що?»
Готове! Сподіваюсь, сподобається.
- Ой, це дійсно добре! - Та ну де там.
Скуштували б ви татового супу з секретних складників. Він знає секрет.
Про що ти говориш? Це смачно!
- Ти добрий куховар. - Якби ж я мав більший рот.
Тигрице, скуштуй і ти.
Сказано, що Воїн Дракона може півроку
живитись росою з листочка дерева ґінкґо та енергією Всесвіту.
Мій організм ще не знає, що він - Воїн Дракона.
І потребує більше, ніж роса і Всесвітня юшка.
- Що? - Нічого… Вчитель Ші Фу.
Не станеш Воїном Дракона, доки не скинеш сто кіло і не почистиш зуби!
Що це за дивні звуки? Регіт? Я такого не чув!
Трудися, пандо, і, може, колись…
… вуха стануть як у мене.
Це гарно.
Вуха. Хіба не смішно? Я думав, смішно.
Це Ші Фу!
Авжеж Ші Фу. Хіба не схоже?
Майстер Ші Фу!
Думаєте, це смішно?
Тай Лунь утік з в'язниці, а ви тут наче діти!
- Що? - Він хоче мати Драконів сувій,
і ти єдиний можеш його спинити.
А кажуть, ви не розумієте гумору.
Я маю… спинити Тай Луня.
Що, ви серйозно? І я його, той…?
Майстер Уґвей його спинить! Як і раніше.
Уґвей не може!
Він одійшов.
Єдина надія на Воїна Дракона.
- На панду? - Так, на панду!
Майстре, просимо, ми спинимо Тай Луня. Ви ж нас для цього тренували.
Ні! Не вам суджено здолати Тай Луня.
А йому!
Де це він?
Не тікай! Справжній воїн не тікає.
Дивіться.
Та ну.
Хіба я поб'ю Тай Луня? Я ось до сходів не прорвусь.
Ти його поб'єш, бо ти - Воїн Дракона.
Ви в це не вірите. І ніколи не вірили.
З першої хвилини ви хотіли мене позбутися.
Так! Хотів.
А тепер закликаю повірити майстрові, як я вірив моєму.
Ви не мій майстер. І я не Воїн Дракона.
То чого ти не втік? Знав, що я хочу тебе позбутись, і лишивсь.
Так, лишивсь.
Лишився, бо коли ви б'єте мене по голові
і кажете, що смердю - це гірко, але набагато гіркіше
це і далі жити мені оце таким, як я є.
Я лишився, бо думав, якщо хтось мене й змінить…
… зробить з мене… не мене…
… то це ви.
найкращий майстер кунг-фу в Китаї!
Я тебе зміню!
Я тебе перетворю на Воїна Дракона! Так і знай!
Та ну! Тай Лунь уже сюди мчить.
Навіть якщо йому мчати сто років, як ви…
… перетворите оце на Воїна Дракона?
Як?
- Як?! - Не знаю!
Я не знаю.
Я так і думав.
Для цього мене й тренували.
Тигрице!
Не зупиняйте мене.
Ми тебе не зупиняємо.
Що?
Ми йдемо з тобою!
Що? Я їм, коли сумний, ясно?
О, не пояснюй.
Я думав, тут Мавпа. Він ховає коржики там нагорі.
Не кажіть Мавпі.
- Глянь на себе. - Розумію, я вам огидний.
Ні, я про те, як ти туди виліз?
Не знаю. Я просто…
Не знаю, діставав коржика.
Ти за три метри над землею.
І прекрасно виконав розтяжку.
Що, оце? Це просто…
… випадковість.
Не буває випадковостей.
Іди зі мною.
Я розумію, ви таємничий і кунгфуйний…
… але скажіть хоч, куди ми йдемо?
Ви затягли мене…
… аж сюди…
… щоб скупати?
Пандо…
… Не мий під пахвами в Ставку священних сліз.
В Ставку…
Це тут Уґвей розгадав таємницю…
… гармонії й уваги.
Тут народилося…
… кунг-фу.
Ти хочеш вивчити кунг-фу?
Так!
Тоді я - твій майстер!
Гаразд!
Не ридай.
Добре.
Коли ти весь у кунг-фу,
у тебе виходить…
… лажа.
Це моя помилка.
Тебе не можна тренувати так, як «П'ятірку».
Я знайшов новий підхід для тебе…
… ось він.
О, клас, бо я ж голодний.
Добре.
Як потренуєшся - з'їси.
Почнемо.
Після тебе, панда.
Просто так?
Без жимів? Навіть без кросу?
Я взявся тебе вчити - і я навчив. Частуйся.
їж.
Гей!
Я ж казав - частуйся, їж пельмень.
Гей!
Ти можеш їсти.
- Можу?! - Можеш?!
Я не голодний.
Майстре.
Рубай!
І де Воїн Дракона?
А якщо вона зараз перед тобою?
Думаєш, я дурень?
Я знаю, що ти не Воїн Дракона! Жодне з вас!
Я чув, він злетів з неба на вогняній кулі.
Він воїн, яких досі ще не бачив світ.
- По? - Он як його звати. По.
Нарешті, гідний суперник.
Наша битва увійде в легенди!
Ми вдержимо. Допоможіть їй.
Мавпо!
Йди!
Ой, я не подумав!
Богомоле!
Зараз!
Ші Фу вас добре навчив.
Та навчив не всього.
Ти діяв добре, пандо.
Діяв добре? Добре?
Я був кльовий!
Справжнього героя скромність прикрашає.
Проте, так, ти був…
… кльовий.
Друзі? Друзі?! Мертві!
Ні! Ще дихають. Що, сплять? Ні, очі розплющені.
Ми не були готові до такого тиску.
Він став дужчий.
Хто? Тай Лунь? Дужчий?
Він швидкий!
Вибач, По.
Я думала, ми його спинимо.
Він міг вас вбити.
І відпустив?
Щоб ви повернулись і вселили страх у наші серця. Та не вийде.
А може? Тобто, трошки.
Я переляканий.
Ти його здолаєш, пандо!
Жартуєте? Якщо вони не змогли?!
! їх п'ятеро майстрів! А я одненький.
Проте ти маєш те, чого не має ніхто з нас.
Ви в мене вірите?
Вірю…
… По.
Споглядай Драконів сувій.
Він твій.
Чекайте. Що буде, як я його прочитаю?
За легендою, будеш чути шурхіт крилець метеликів.
Чесно? Це круто.
Так! Бачитимеш у найглибшій печері.
Відчуватимеш, як Всесвіт обертається навколо.
А стіни пробиватиму?
- А четвірне сальто назад робитиму? - Зосередься.
- Чи стану…? - Зосередься.
- О, так, так.
Читай, По, тут твоє призначення.
Читай і стань…
… Воїном Дракона.
Неможливо розкрити.
Ану давай, розкривайся. Давай.
Дякую.
Бо я її трохи вже розхитав.
Розгортаю.
- Він пустий. - Що?!
- Ось. Дивіться. - Ні! Мені заборонено дивитись на…
Чисто. Я не…
Я не розумію.
Отаке. Це, наче…
… Уґвей був примаханий старий черепах.
Ні. Уґвей був мудріший за нас всіх.
Ой, та де там! Він мене обрав випадково.
Звичайно, я не Воїн Дракона. А то я не знав?
Хто ж зупинить Тай Луня?
Він знищить усе і всіх у Долині.
Ні.
Евакуюйте Долину. Ви мусите захистити селян од люті Тай Луня.
- А ви, Вчителю? - Я битимуся.
- Що? - Я затримаю його настільки
щоб усі втекли.
Вчитель Ші Фу, він вас уб'є.
Цим я заплачу за свою помилку.
Слухайте мене всі.
Далі продовжуйте свій шлях без мене.
Я дуже пишаюсь, що був вашим майстром.
Треба всіх вивести безпечно.
Ходімо, мале. Знайдемо твою маму.
Гадюка - збери селян з півдня. Богомол - з півночі.
Журавель - освіти шлях.
Глянь, це Воїн Дракона.
Привіт, тату.
По!
Добре, що ти вернувся, синку.
Ще й як добре.
Ходімо, По.
Гляньмо суворій правді у вічі…
… майбутнє куховарства - за різанням овочів кружечками…
… а не за шинкуванням.
От що я подумав. Заведемо ресторанчик
з кухнею, де ти зможеш стояти на весь зріст.
Що скажеш?
По. Мені прикро, що в тебе нічого не вийшло.
Цьому не судилося стати.
По, забудь усе.
Твою долю визначено.
Ми локшинники. Бульйон тече у наших жилах.
Я й не знаю, тату.
Чесно, іноді я не вірю, що я твій син.
По…
… Гадаю, пора вже тобі сказати те, що я мусив сказати…
… ще давним давно.
Кажи.
Про секретні складники супу з секретних складників.
Слухай. Секретних складників…
… не існує.
Ти чув мене. Не існує!
Нема секретних складників!
Стривай. Це просто локшиновий суп?
І ти не додаєш особливого соусу?
А й не треба. Щоб зробити щось особливе, треба у це вірити.
Нема секретних складників.
Я прийшов додому, Майстре.
Це вже не твій дім. І я тобі давно не майстер.
Так. У вас новий улюбленець.
То де ж він, цей По?
Чи я його злякав?
Ця битва - між тобою і мною.
Що ж, нехай так і буде.
Так і має бути.
Я гнив у в'язниці двадцять років через вашу слабкість!
Покора майстрові - не слабкість!
Ви знали, що я - Воїн Дракона.
Ви завжди знали.
Та як Уґвей сказав інакше, що ви зробили?
Що ви зробили?!
Нічого!
Ти не мав бути Воїном Дракона! То не моя вина!
Не ваша вина?!
Хто наповнив моє серце мріями?!
Хто змусив тренуватися, аж кістки тріщали?!
Хто відібрав у мене мою долю?!
Не я це міг вирішувати!
Нині - ви.
Дайте мені сувій!
Я краще вмру.
Я лише хотів, щоб ви мною пишались!
Скажіть, що ви пишаєтесь, Ші Фу!
Кажіть!
Я… Я завжди тобою пишався.
З найпершої миті я тобою…
… пишався.
І це мене просто…
… засліпило.
Я не помічав, на що ти перетворюєшся…
… На що я…
… тебе перетворював.
Ти мене…
вибач.
Я не хочу вибачень.
Я хочу мій сувій!
Що?!
Де сувій?!
Воїн Дракона з сувоєм уже перетнув пів-Китаю.
О, ти вже не побачиш сувою, Тай Лунь.
Ніколи.
Сходи.
Хто ти?
Братику, я - Воїн Дракона.
Ти?
Він? Він - панда.
Ти панда. І що ж ти зробиш? Сядеш на мене?
Не спокушай.
Ні, я використаю це.
Хочеш? Забери.
Нарешті!
Цей сувій - мій!
Блискавка!
Сувій дав йому силу!
Ні!
Нарешті! О, так.
Уся сила Драконового Сувою - моя!
Тут нічого!
Я теж з першого разу не зрозумів.
Що?
Немає секретних складників.
Є тільки ти.
Припини!
Я впісяюся.
Не треба.
Ні! Не треба!
Ти…
… мене не здолаєш.
Ти…
… ти лише велика…
… жирна…
… панда!
Я не жирна панда.
Я бойова жирна панда.
Захват Ву Дзі!
О, ти знаєш цей захват?
Ти блефуєш. Ти блефуєш! Ші Фу тебе цього не вчив.
Ні.
Я сам додумався. Пджи-и-ш.
Диви!
Це Воїн Дракона.
Це ж мій син! Цей великий кунг-фуїст - мій син!
Так!
Дякую, тату.
Привіт, друзі.
Майстре.
Майстре?
Майстер Ші Фу!
Майстре!
Ші Фу, що з Вами?!
По.
Ти живий.
Чи ми обидва мертві.
Ні, Майстре, я не загинув. Я здолав Тай Луня.
Здолав?
Ого. Усе так, як Уґвей передбачив.
Таки ти Воїн Дракона.
Ти приніс мир…
… цій долині…
… та…
… та мені.
Дякую.
Дякую, По.
Дякую. Дякую.
Ні, Майстре! Ні, ні, ні, не вмирайте, Ші Фу, благаю!
Я не вмираю, ідіоте!
Воїне Дракона…
… Я спочиваю з миром. Нарешті.
То мені краще замовкнути?
Якщо можеш.
Хочете їсти?
Так.
КІНЕЦЬ
обробка субтитрів antikillW