Samo nas vrijeme može naučiti što je istina, a što legenda.
Neke istine ne prežive godine.
Ali legenda o djetetu s plavim očima će vječno živjeti.
i sva četiri vjetra velikih bijelih planina će je šaptati.
Mi, Yagahli, bili smo lovci na najmoćnije od svih zvijeri,
Manake. Ali naš se svijet počeo mijenjati.
Manaci su dolazili sve kasnije i kasnije u našu dolinu,
a ponekad nisu uopće dolazili.
Naši lovci su postali zabrinuti,
a naš narod je počeo gladovati.
Samo jedna među nama, koju zovemo Stara Majka,
posljednja od svoje vrste, samo ona je mogla pričati sa dušama zemlje
i tražiti mudrost Očeva da spase naš narod.
Puno puta je tražila.
Dok jedne noći nisu odgovorili i poslali nam znak.
Znak o početku kraja.
Pronašli smo je u planinama. Držala se za mrtvu ženu.
Očevi su je poslali.
Došla nam je reći
o četveronožnim demonima koji će uništiti naš svijet.
Doći će u našu dolinu u vrijeme kada
pođemo u naš zadnji lov.
Ali ne bojte se.
Iz tog lova, ratnik će izrasti.
I ona će biti njegova žena.
Povest će nas u novi život
gdje Yagahli neće više poznavati glad.
Te noći, Stara Majka nije vidjela lice ratnika o kojemu je govorila,
ali je znala da je dijete s plavim očima
blagoslov koji mora zaštiti.
Za naš narod, ona je bila Evolet, obećanje života.
Dječaku imena D'Leh, bila je puno više od toga.
Samo jedan od Yagahla nije vjerovao proročanstvu Stare Majke:
Dječakov otac,
koji je nosio Bijelo koplje i zviždao na lov.
Pazit ću na tvog sina kao da je moj.
Znam da hoćeš. No, obećaj mi da nikome nećeš reći zašto sam otišao.
Ne možemo čekati posljednji lov.
Baci ponovno! Dobro je!
Ka'Ren.
Ne, ti ne.
Tvoj otac je napustio naš narod. Odlazi.
Ostavi ga! Ka'Ren, rekoh, ostavi ga!
D'Leh... -On je sin kukavice.
Nikad to više nemoj ponoviti.
Bilo tko od vas.
Sam si. Poput mene.
Što se dogodilo tvom narodu?
Ubili su ih.
Četveronožni demoni.
Nikad nećeš biti sama, Evolet.
Vidiš li ono svjetlo? Ono tamo?
Ne kreće se nebom kao ostala svjetla.
To svjetlo je poput tebe, u mom srcu.
Nikada neće otići.
Nikada neće otići?
Ne. Nikada.
Evolet, dođi ovamo. Ne izlazi iz kolibe, a da mi ne kažeš.
I mnogo mjeseci, Evolet i D'Leh su gledali jedno drugo,
i ljubav u njihovim srcima je jačala.
10 000 PRIJE KRISTA Prijevod: Nebojša Šimić
Dok napokon, nakon mnogo godina,
nije stigao dan posljednjeg lova.
D'Leh, koliko dugo moramo promatrati?
Dok Manaci ne dođu.
A kada će doći? -Ne znam.
D'Leh, kada ću postati lovac? -Kad prestaneš toliko zapitkivati.
Veliki lovac Tic'Tic je došao do kolibe Stare Majke.
Ona misli da je došlo vrijeme proročanstva.
Rekla mu je da ne ubije Manaka ovaj lov.
Misli da će Ka'Ren osvojiti Bijelo koplje,
i dobiti Evolet.
Baku, vidi što sam ti pronašla.
Znaš kako je Ka'Ren dobar lovac.
Moramo pobjeći. Zajedno možemo prijeći Velike planine.
Napustiti naš narod? Poput mog oca?
Ne mogu to učiniti.
Čekao sam na ovo puno mjeseci.
Jedini način da budemo zajedno jest,
da ja ubijem Manaka.
Ovdje su! Ovdje su! Gledajte!
Pogledajte koliko ih je!
Danas neću probosti srce Manaka.
Bit će to jedan od vas.
Jedan od vas će dobiti Bijelo koplje.
Neka očevi Yagahla i duh moćnog Manaka izaberu najboljeg od vas.
Ka'Ren, ti prvi bacaš. -Ka'Ren, Manak je tvoj.
Ti ćeš biti naš vođa.
D'Leh, što je s tobom?
Želim osvojiti Evolet.
Svi zajedno, kao jedno!
Tic'Tic je pronašao glavnog mužjaka.
Uspori! D'Leh!
Razilaze se! Vratite ih natrag!
Baku, dolaze!
Dolaze! -Dolaze!
Dolaze...
Posljednji stiže! To je veliki mužjak!
D'Leh dolazi! Ka'Ren, baci koplje!
Držite ga nisko! Držite mrežu!
Presnažan je. Pusti, Ka'Ren.
D'Leh, moramo pustiti. -Ne mogu. Ruka mi je zapela.
Gledajte, gledajte! To je D'Leh!
Ubio si ga! Sasvim sam!
Nitko to još nije učinio.
To je bilo hrabro.
D'Leh je ubio Manaka. Nije pustio mrežu.
On je bio jedini.
Što čekaš?
Mudri duše, ubio sam Manaka.
Tražim Bijelo koplje, a s njime i moju ženu, Evolet.
Od toga dana, D'Leh nije više bio sin kukavice.
Sada će Yagahli poštovati njegovo ime
jer im je donio blagoslov Manaka posljednji puta.
I iako je Stara Majka bila zadovoljna u srcu
što vidi Evolet tako sretnu,
bojala se u duši da onaj koji je ubio moćnu zvijer
neće imati hrabrosti za ono što slijedi.
Zašto Tic'Tic ne slavi s nama?
D'Leh? -Moram nešto učiniti.
Što želiš?
Nisam bio hrabar. I nisam lovio kao jedan.
Očevi Yagahla su se poigrali danas s nama.
Što da radim? Ako odustanem od Bijelog koplja, odustajem od Evolet. Ne mogu to učiniti.
Je li ona tvoja da ju daješ?
Nije način Yagahla tražiti Bijelo koplje sa laži.
Vratio sam Bijelo koplje Tic'Tic-u. -Zašto bi učinio nešto takvo?
Nisam ubio Manaka, Evolet. -Jesi. Držao si se za mrežu.
Ne, lagao sam!
Pokušao sam pustiti kao i ostali. Ruka mi se zahvatila.
Onda je Manak natrčao na moje koplje.
Nisam ništa napravio!
Evolet, sjećaš se što sam ti rekao za naše svjetlo?
Još uvijek osjećam isto.
Uvijek ćeš mi biti u srcu.
To nikad neće nestati.
Ali ipak...
odustaješ od mene.
Te noći velika bijela kiša je došla u dolinu Yagahla.
I poput ledene kiše, tuga je prekrila D'Lehovo srce.
A sa bijelom kišom su došli i četveronožni demoni.
Ostani ovdje.
Moha! Pazi!
(Nemojte ih ubiti, zarobite ih!)
Baku, sakrij se! -Da, majko.
Ne možemo im pomoći.
(Vežite je za mog konja.)
Pusti...
Pusti me!
Što to radiš? -Idem za njima.
Preko Velikih planina? To je nemoguće.
Oni su došli preko Velikih planina, zar ne?
Oni su demoni. Možda mogu letjeti. -Nisam vidio krila na njima, jesi li ti?
Misliš da ih možeš sam sve uništiti? Sasvim sam?
Nije sam.
Ja idem s njim.
Bez drugih lovaca, svi ćemo umrijeti.
I ja ću poći.
Ne, Baku, ostat ćeš ovdje.
Ali ti, Ka'Ren, ti moraš poći s njima.
Ne diraj me!
I dok su se pozdravljali sa starješinama i djecom našeg naroda,
Mudri duh Yagahla
je blagoslovila njih i koplja u njihovim rukama.
Stara Majka je znala da nikad više neće biti lovci
već, od tada, samo ratnici.
Noć će uskoro, ostat ćemo ovdje.
Ne, nastavljamo. Sustižemo ih.
Ja ne vidim u mraku, a ti? Ostajemo ovdje.
Jedemo i spavamo.
Zašto ti ne nosiš Bijelo koplje?
Zar se bojiš?
Odgovori! -Ka'Ren, idi spavati.
Baku? Baku! Što ti radiš ovdje?
Idi kući! -Mogu vam pomoći.
Mogu nositi vreću s vodom. -Idi kući!
Ubili su mi majku!
Sam je.
Samo će nas usporiti.
D'Leh, žedan sam.
Vatra još živi u ovom kamenju. -D'Leh!
Živa je. Moramo požuriti!
Zašto se Stara Majka smrzava?
Bijela kiša nije prijatelj lovaca.
Progutala je sve tragove ukradene braće i sestara.
Sada su prepušteni Očevima Yagahla da ih vode.
I hodali su mnogo dana i noći u daleku zemlju
gdje Velike planine završavaju
i gdje je priča o djetetu s plavim očima započela.
Mjesto gdje su četveronožni demoni ubili Evoletin narod.
Hodamo već danima. Još uvijek nema tragova!
Možda stvarno imaju krila. -Možda oni imaju.
Ali naša braća i sestre nemaju.
Ne zaboravi sažvakati.
(Ova vještica ostavlja tragove.)
(Donosi nesreću.)
(Sviđa mi se tvoj duh...)
(...ali morat ću ga slomiti.)
Možda ju je samo izgubila.
Vruće je ovdje. -Baku, ostani blizu.
Što je to?
Moramo ih osloboditi večeras. -Ne večeras.
Ovo nije dobro mjesto.
Znaju da opasnost vreba i drže dobru stražu. Mi ćemo isto.
Ja ću prvi, zatim Ka'Ren, onda ti.
D'Leh! Hajde!
Shvaćam tvoju bol.
Ali moraš biti strpljiv.
Na mog gospodara možda djeluje tvoja čarolija.
Ali na mene ne djeluje.
D'Leh!
Nikad te više neću pustiti.
Ovuda!
Dođi!
D'Leh!
Bježi! Bježi!
Ovamo! Ovuda!
Ka'Ren!
Bježi! Bježi!!
Tic'Tic! -Idi! -Tic'Tic!
D'Leh, Evolet, ovdje gore!
D'Leh!
Ja ću ih odvući. -Ne, ne idi! -Vratit ću se po tebe. Obećavam.
Baku!
Ne bi smio biti ovdje.
(Tko je on?) -Mislim da govori o D'Lehu.
(Još jednom to napravi i ubit ću vas oboje!)
(Nikad... Nikad više nemoj bježati od mene.)
D'Leh će se vratiti. Obećao mi je to.
Ka'Ren, misliš li da je još živ? -Sada to nema veze.
Pokušao nas je spasiti!
Oprosti mi, Tic'Tic. Trebao sam te poslušati.
Večeras ću ti donijeti hranu.
Stara Majka je promatrala putovanje sa svom svojom snagom
i njen duh je uvijek ostao kraj njih.
Ali te noći nije mogla vladati silama zemlje
i nije mogla zaustaviti vode neba.
D'Leh će se sam morati suočiti s moćnom zvijeri koja vlada ovim zemljama.
Nemoj me pojesti kad te oslobodim!
Uplašio sam se da si mrtav. -Ne boj se za mene.
Pogledaj, tamo.
Bio je napad. Čuo sam ih kako viču.
Tamo su otišli.
Tic'Tic, pomakni se. Idi!
D'Leh, dođi natrag.
Makni se!
Moraš me se sjećati. Spasio sam ti život.
Pričaš sa Kopljozubim?
Kako to da pričaš kao mi?
Ne sviđa ti se hrana Nakua?
Drugačija je, ali dobra.
Došli smo preko planina. -Znamo odakle dolazite.
Kako znate? Kako to da pričate kao i mi?
Čovjek je došao iz planina prije.
Tražio je novu zemlju. Naš mudrac mi je rekao da naučim njegov govor.
Ti, ti imaš njegovo lice.
Što mu se dogodilo?
Odveden je davno.
Odveden gdje?
Dođite.
Kad je tvoj otac došao k nama, postao mi je prijatelj.
Onda su zli duhovi ukrali tvog oca,
kao i mnoge iz mog naroda.
Odvedu ih do gnijezda velikih ptica
i prelete preko pijeska.
Gdje ih odvode?
Do Planine Bogova.
Nitko se nije nikad vratio.
Naš mudrac kaže da ćeš nas ti tamo povesti.
Ja?
Imamo kazivanje koje govori
da će jednog dana doći onaj
koji će osloboditi naš narod.
Onaj koji priča s Kopljozubim.
I dok je hrabri narod Nakua zakapao svoje mrtve,
poslali su poruku svim plemenima u zemlji
da je došao onaj koji priča sa Kopljozubim.
Njihov zov je bio zov na rat.
Zašto misle da mogu osloboditi njihov narod?
Moraš nešto znati o svom ocu.
Kada ti je majka umrla rađajući tebe,
tvoj otac ne samo da je preuzeo na sebe teret tebe,
već cijeli naš narod.
Gladovali smo.
Nismo mogli čekati da se ispuni proročanstvo Stare Majke.
Tvoj otac nije pobjegao.
Otišao je spasiti naš narod.
Kako si me mogao ostaviti cijelo ovo vrijeme u uvjerenju
da nas je moj otac izdao?
Zato što je on htio da bude tako.
Tvoj otac je nosio Bijelo koplje.
Bojao se da će ga drugi pratiti ako ode,
i da će napustiti naš narod.
Zašto mi to sad govoriš?
Dobar čovjek...
pravi krug oko sebe i brine za one u njemu.
Svoju ženu, svoju djecu...
Drugi ljudi prave veći krug i dovode u njega svoju braće i sestre.
No, neki ljudi...
imaju veliku sudbinu.
Moraju oko sebe praviti krug koji obuhvaća mnoge, mnoge druge.
Tvoj otac... je bio takav čovjek.
Moraš sam odlučiti...
jesi li i ti takav.
Ovo je Kawu, naš najbrži trkač.
Nosi glas od ljudi koji žive u onom smjeru.
Oteli su još puno ljudi. Sada se brzo kreću prema velikim pticama.
Moramo ih pronaći prije nego dođu do tih ptica.
Ti nemaš ženu?
Dan prije tvog dolaska,
oduzeli su joj život.
I ukrali su našeg sina.
Ja sam Baku.
Tudu. -Ne, ja sam Baku.
Baku, Tudu. Baku, Tudu.
Ubija ga! Pomozite!
(Pusti ga!)
(Da zadovoljiš svoju vješticu, udaraš mene?)
(Samo probaj...)
(Zažalit ćeš ovo.)
Riječ Nakua je putovala brzo i od svih vjetrova došlo je mnogo ratnika.
TukTuk, koji se kreću poput velikih ptica i sakrivaju oči drvećem.
Pleme Kuura, kratki su kao naši mladi.
I iz doline bez sunca došli su oni s krvlju na glavama.
Ali najsnažniji od svih su bili Huda.
Njihov vođa je govorio za sve ratnike u zemlji.
Reci mu da ako njegov narod hoda s nama, srušit ćemo ih.
Kaže da si samo dječak.
Reci mu da sam stariji nego što izgledam.
Quina je Huda. Hude se ne smiju.
Hodali su brže i brže i nisu stali ni da se odmore ili jedu.
I sve više koplja im se pridružilo svakim danom.
(Do rijeke... Brzo!)
Ta riječ "yahala", što znači?
To su tvoje riječi: "Moramo ih srušiti."
Velike ptice su stigle.
Evolet!
Baku, D'Leh je ovdje!
Tudu, onaj čovjek s kopljem, on neće odustati.
On i ona...
Možda je dječak u pravu.
D'Leh ne može letjeti preko vode kao što oni mogu.
Ali kako je mogao pronaći toliko ratnika?
Ova rijeka se kreće kao zmija na suncu.
Kaže da zmijino oko odmara pod suncem,
a pod mjesecom se ne miče.
Ima li kraći put do zmijine glave?
Trebamo tražiti preko Velikog pijeska. Ali nitko ne može hodati toliko.
Planine u pijesku, sve izgledaju isto.
Izgubit ćemo se.
Svi ćemo umrijeti.
Pronaći ćemo zmijinu glavu.
I oslobodit ćemo naš narod!
Moramo se odmoriti.
Čovjek sa rijeke je rekao istinu.
Hodali su u krug danima i izgubili su svoj put.
Zmijinog oka nigdje nije bilo.
(Moraš zaboraviti čovjeka koji te prati.)
(Nitko nikada nije prešao more pijeska.)
(Svi će pomrijeti.)
Tic'Tic, Tic'Tic... Našao sam zmijino oko!
Vidiš ono svjetlo? Ono tamo?
Sjećaš se što su ljudi s rijeke rekli?
Odmara pod suncem, a pod Mjesecom se ne miče.
Nakudu, reci im što sam rekao.
To će nas voditi do zmijine glave.
I kad je posljednji mjesec došao do doline Yagahla,
činilo se da su svi dusi napustili Staru Majku.
Nije jela ni pričala mnogo mjeseci
jer je znala da još jedna sudbina mora biti ispunjena.
Mudri duše...
To sam ja, Katan.
Planine bogova...
I zmijina glava.
Evolet, dobro si? -Ššš, ne pričaj.
Baku, ovamo!
Kako ljudi mogu učiniti nešto takvo ocu Manaku?
Oni nisu ljudi kao mi, Baku.
Nego što su?
Neki kažu da su došli sa zvijezda.
Drugi vjeruju da su preletjeli preko Velike vode kada im je zemlja pala u more.
(Moraju raditi brže. -Što da radim, Svemogući?)
(Žrtvuj jednoga.)
(Svemogući nije zadovoljan.)
(Donesite mu žrtvu.)
Previše ih je za svakog od nas.
Nitko ih ne može srušiti.
Ne, D'Leh.
Onih koje tjeraju raditi ima puno više.
Misliš da će se boriti uz nas?
To je na tebi da otkriješ.
(Zadrži to za sebe.)
D'Leh! D'Leh!
Ne boj se, Baku. Odvest ću te kući.
Gdje je Evolet? -Žene spavaju na drugom mjestu.
No, vidio sam je danas.
Tic'Tic čeka s mnogo vojnika kod pijeska.
Ubili su Mohu danas. Žrtvovan je.
Moja je greška što su u ovoj nevolji.
Trebam tvoj oprost.
Očevi su izabrali tebe da nas vodiš.
I mi ćemo stajati uz tebe.
Reci mu koliko imamo vojnika.
Broj vojnika nije važan. Ljudi ne mogu srušiti Bogove.
(On ima magične moći. Priča s Kopljozubim.)
Kaže da slijepac zna puno o Bogovima.
Nekad im je bio sluga, ali je pobjegao.
Otada ga skrivaju ovdje.
Mudri čovječe...
Reci nam još o tim Bogovima.
Bilo ih je tri, ali samo jedan je ostao.
Mora postojati način da ga pobijedimo.
Kaže, jednom, samo jednom je čuo Boga
kako priča o onome koga se boji.
Imaju legendu koja kaže da je to onaj koji nosi znamen
koji vidite na nebu noću.
Zovu ga Uruana, "Znamen Lovca".
Najsjajnija zvijezda neba.
Pita nosiš li ti Znamen Lovca.
Bez znamena, ne možeš ubiti Boga.
Čekaj, čekaj. Narukvica na tvojoj ruci.
Odakle ti?
Od čovjeka koji mu je spasio život. -Gdje je on?
Njegove kosti su zakopane u pijesku sa ostalima.
Želi znati zašto pitaš o tom čovjeku.
Bio mi je otac.
Pitaj ga gdje je Tic'Tic.
Pronašli su nas!
Puno mi je dana.
Molim te, veliki lovče, ne govori to.
Trebamo te.
Neće se boriti uz nas.
Imaju vlastito proročanstvo.
Proročanstvo ima mnogo lica, mnogo načina da se ostvari.
Tvoj otac mi je dao ovo.
Ne, veliki lovče, to je tvoje... -Uzmi.
Budi poput svog oca.
Budi poput svog oca...
(Dođi k meni.)
(Oslobodio sam te...)
(...a sad ćeš postati moja.)
(Ukrao si roba Svemogućem? -Ona je moja!)
(Nije na tebi da to odlučiš.)
(Daj ga meni. -Daj nam nož.)
(Pogledaj joj ožiljke... Tvore...)
(...Znamen!)
(Pronašli smo Znamen!)
(Na ruci robinje!)
(Svemogući, ne usudim Vam se reći što smo pronašli.)
(Reci mi!)
(Znamen... Lovca!)
(To ne može biti!)
Znam kako je to kad izgubiš dobrog prijatelja.
Tvoj otac je bio moj.
Jedva ga se sjećam.
On se sjećao tebe.
Srce ga je boljelo kad je govorio o dječaku iza Velikih planina.
Pripremao se otići i vratiti k tebi.
Tada su ga oteli.
D'Leh,
ljudi čekaju.
Mi, narod Yagahla,
lovimo najmoćnije zvijeri, Manake.
On je velik, a mi smo mali, a ipak ga srušimo.
Zato što lovimo zajedno. Kao jedno.
Kada se sunce podigne,
pridružit ćemo se našoj braći i sestrama na Planini Boga
i uvjeriti ih da se bore s nama,
zajedno, kao jedno!
Što se to događa?
Čuj, Baku, danas moraš postati lovac.
Ja?
"Yahala."
(Molim Vas, uzmite ih natrag, Svemogući. -Tišina, izdajice.)
(Kako ožiljci mogu biti Znamen?)
(Jesi li ih izmjerio? -Vrlo pomno, Svemogući... Više puta!)
(Što još konjanik zna?)
(Čovjek s planina... Prati je s mnogo vojnika.)
(Onda je Lovac stigao.)
Pogledaj Ka'Ren. Onaj.
Baku, našli smo pravog mužjaka. Idi.
Sad!
Ka'Ren, gledaj!
Quina, još ne.
Sad!
Neće pojuriti. -Managabi su ih tukli predugo.
Moramo sve dovesti do vrha! Kreni, kreni!
Ka'Ren! Ne!
(Robovi dolaze!)
(Ona će ih zaustaviti...)
(Vodite je van i razlomite je.)
Stanite! Stanite!
Kaže da onaj koji prati ovu ženu mora otići natrag,
ili će ona umrijeti.
Poput ovog izdajice.
Vrati se natrag u svoje planine. Možeš povesti svoju ženu.
Reci mu da prihvaćam njegovu ponudu.
Reci mu da prihvaćam.
Reci mu!
Ali vodim sav svoj narod sa sobom.
Sve Yagahle.
Reci mu!
Tvoji su!
Pitaj ga što će biti s ostalima!
Oni pripadaju Bogu, kaže.
Radit će posao za njega. Zauvijek.
Ne...
Neće!
On nije Bog!
D'Leh!
Ne!
Neee!
Pomoć! Pomoć! Ona krvari!
(Ni ti je nećeš imati.)
Došao si po mene.
Ne, molim te... -Došao si po mene.
Molim te... Molim te...
Proputovati toliko daleko,
hodati do kraja svijeta,
srušiti onoga kojeg zovu Svemogući,
samo da se vrati bez Evolet,
to Stara Majka nije prorekla.
Ali baš kad ju je izgubio zauvijek,
legenda o djetetu s plavim očima je počela.
Evolet je donijela obećanje života našem narodu.
I sada, s posljednjim dahom,
Stara Majka ga je vratila.
Tvoj otac vam je htio donijeti ovo.
Nahranit će tvoj narod.
Reci im da narod Yagahla zahvaljuje narodu Naku.
Hvala ti, brate Nakudu.
Moje srce ide s tobom, brate D'Leh.
Tada su posljednji puta vidjeli svoje prijatelje Naku.
I onda je dugačko putovanje kući počelo.
Vratili su se! Vratili su se!
Kako su oni koji su hodali sa Očevima
gledali na njih i vodili ih,
tako su Yaghali gledali na Evolet i D'Leha
da vode njihov narod.
I kada se prvi mjesec opet uzdigao nad dolinu,
donio je sa sobom prve plodove njihove zemlje.
Pogledaj kako brzo raste.
I tako se dogodilo da je obećanje života
ispunjeno.
KRAJ Preveo: Nebojša Šimić