Vi er på.
– Er du den nye mannen? Davis? – Nei, jeg skal lage en skøytebane.
– Håper du er bedre enn den forrige. – Hva var det med ham?
– Det ble litt for hett for ham. – Jeg tåler varmen.
Kniper det med selvdisiplinen?
Bobby Fisher ville vært stolt. Nå sitter du i saksa.
– Hvor er mesteren? – Han kommer. Slapp av.
– Du kan bli døv av det der. – Hva sa du?
– Vinner du? – Jeg taper aldri.
La oss sette i gang.
Oppgaven er i to deler. Alt står der. Lær det utenat.
Til i morgen tidlig. Ellers sprenger det harddisken.
Flott.
– Du er Davis? – Så du har sett meg?
– Ja. Noe i veien? – Jeg ser ikke ...
– Det er ingen nødstrategi. – Alt er planlagt.
Fint. Men hvis vi bommer ...
Vi bommer ikke. Har du tenkt å bomme?
Ikke jeg. Jeg kan ikke snakke for andre.
Men det kan jeg.
Vi drar hver for oss. Turner skaffer flybilletter.
– Første klasse? – Økonomi.
– Du reiser garantert på første. – Jeg er jo den store mesteren.
Det er ikke sant.
– Noe galt? – Han fikk meg. Jeg er sjakkmatt.
Bra spilt.
Ned med hodet, Mattie.
Det er bra.
Dobbeltspill.
Sett deg ned.
– Hva har du å si til ditt forsvar? – Hva skal jeg si, far?
– Du kan jo si unnskyld. – Til hvem?
Lagkameratene dine og meg.
Du var heldig som slapp med tre dagers utvisning.
– Du slapp billig. – Alle røyker jo pot.
Gi deg! Jeg blåser i hva andre gjør. Du er sønnen min.
Men alt dette handler om moren din.
Så sier vi det.
– Chris, jeg vil bare ... – La oss bli ferdige med det.
Fortell meg alt jeg gjør galt. Ikke hjelp meg.
Og ta av det tullete armbåndet. Det hjelper jo ikke noe.
Hvorfor later du som om du kan endre noe?
Det gikk ikke, far. Da hun ble syk, sa du at det ville gå bra.
Men ... det gjorde det ikke.
– Lydel Hammond? – Se her.
– Jeg har noen enda bedre bilder. – Har kona mi hyrt dere?
– Selvfølgelig. – Vet du hvem min far er?
– Det er derfor vi er her. – Vi har et tilbud.
– Hva koster det? – Tja ...
– Du kommer sent på skolen. – Jeg skulker.
– Skulker du? – Ja.
Jeg tenkte vi kunne gjøre noe sammen. Noe du liker.
Purken tok alle jointene mine.
Bortsett fra det.
– En fottur? – Liker du det?
Ja. Du likte villmarksturen vår.
– Hva sier du? – Jeg tror ikke du mener det.
Hva jobber du med, Mr. Ellwood?
Jeg selger datautstyr. Ikke datamaskiner, men utstyr.
Ledninger, programvare, lagerenheter og slike ting.
– Det er ikke særlig interessant. – Det er da spennende.
Vær så god, Mr. Ellwood.
Strøm og vann er inkludert.
Fjernstyringen til garasjen ligger på kjøkkenet. Søppel tømmes mandag ...
Tusen takk.
– Første akt er slutt. – Uten problemer? Fint.
Teppet går opp for annen akt.
Hun ville bare gi meg nummeret sitt.
Jeg sa: "Beklager, men jeg har en kjæreste. Hun står der."
– Fytte rakkeren. – Så dere det?
– En bilulykke. – Greit. Er det flere?
Den andre er en askehaug. Han her klarer seg.
– Har han sagt noe? – Nei, han var bevisstløs.
– Doktor ... – Tilkall en sikkerhetsvakt.
Hvordan går det? Jeg heter Ed Wainwright. Jeg er politisjef.
– Fyren kjørte rett inn i meg. – Ja da. Men det er ikke det.
Pistolen din.
Vi har sjekket litt. For å få tak i Robert Ellwoods pårørende.
Men han hadde ikke noen. Han døde tre år gammel.
Vi sjekket fingeravtrykkene dine, Mr. Carden.
Du har vært meldt savnet i mange år.
Men ikke nå lenger.
Det er ikke ofte vi får så fint besøk her i byen.
Hvis jeg må være så frank, Frank, å ...
"Frank, Frank" ... er det et ordspill?
Det er bare to ord som er like.
– Hva gjør du her, Frank? – Når blir jeg hentet?
Det står to menn på vakt utenfor.
Bare for din skyld, Mr. Carden.
Hold øyne og ører åpne. Jeg er tilbake i morgen.
Hva er det som er så viktig?
Noen politifolk nordvest på plukket opp en fyr etter en ulykke.
Jeg sjekket ham i databasen. Det er en major Frank Carden.
– Frank Carden? – Kjenner du ham?
– Han forsvant i 1974. – Han er vel ikke død?
Nei, han er innlagt. Noen gikk til sikkerhetsministeriet. FBI jubler.
De andre sikkerhetstjenestene står i kø. Han er en varm potet.
Er han det? Folk slår alarm for et godt ord.
– Si fra når han kommer. – Det skal jeg.
Vi ses.
– Ja? Er det ham? – Ja, det er Carden.
– FBIs sambandsoffiser var her. – Det må ikke komme ut.
Stol på meg.
Hvordan vet du det? Ringte han? Hvordan?
– Da må vi improvisere. – Vi henter ham ikke.
– Du aner ikke hva du snakker om. – Han ble tatt. Synd for ham.
– Vi har jobbet for Frank i mange år. – Kjenner du ordet "lojalitet"?
Fra bøkene. Jeg får ikke lønn for å redde skinnet hans.
Du får ikke lønn hvis vi ikke redder ham. Frank sitter på kontoen.
Uten Frank, ingen penger.
Nå blir jeg varm om hjertet.
Lokale kjendiser slåss om å få delta på presidentmiddagen.
God morgen.
... Lydel Hammond junior.
Han ble tilsynelatende drept av en fluktbilist.
– Du mener det alvorlig, ikke sant? – Nei, vi bare later som.
Lydel Hammond er sønn av en sky milliardær.
Det ventes at Hammond senior vil delta i sønnens begravelse.
Det er han gaten er oppkalt etter, ikke sant? Og stadion.
Hammond senior har i den senere tid gjort seg uheldig bemerket –
– med sin oppfordring til vold –
– mot leger og vitenskapsmenn som forsker i stamceller.
– Beklager håndjernene, Frank. – Man kan ikke være forsiktig nok.
Hva gjør du på disse kanter?
Jeg liker denne delen av landet. Og landskapet.
Se godt etter. Det kan bli siste sjanse.
– Laget tapte altså? – Ja.
Igjen.
Vi møtte, og vi gjorde vårt beste. Det er det som teller, ikke sant?
Har du aldri vurdert din dyktighet som trener?
Nei, det er ikke det som plager meg.
– Er du klar? – Ja.
– Vi trenger ikke kartet? – Jeg er kjent i området, far.
– Det er som når du drikker øl. – Du skal ikke drikke heller.
– I noen land er det lovlig. – Men ikke her.
– Har du aldri prøvd det? – Jo, men jeg likte det ikke.
– Folk blir dumme av pot. – Da må du ha røkt en del.
Veldig morsomt.
– Jeg liker det ikke. – Hva?
– Å lese mens jeg ser på film. – Man venner seg til det.
– Du kan jo spansk også. – Jeg støtter meg på undertekstene.
– Du liker ikke utenlandske filmer. – Jo, men jeg vil se filmen.
Hvis jeg ville lese, hadde jeg kjøpt en bok.
Svarte. Hjelp ham litt.
Du sperrer hele veien.
Ut!
– Finnes det ikke en annen konto? – Du og Davis går ned dit.
Jeg trodde de bygde slike broer over dype kløfter.
– Du har sett for mange gamle filmer. – Husker du "Gunga Din"?
En elefant skal krysse ... Chris ...
Hva er det?
Kom.
Gi meg hånden. Jeg har dere.
Jeg har dere. Kom.
Jeg er marshal. Han er fangen min.
Nøkler ...
Pass på ham. Revolveren min.
Ring til alarmsentralen. Ikke la ham slippe unna.
Hallo ...?
– Det er bortkastet tid. – Carden har ni liv.
Kunne du sikte på noe annet?
Chris ...
Chris! Ta mobilen din og ring til alarmsentralen.
Bli der. Bare bli stående.
– Det er ingen forbindelse. – Da går vi opp på veien.
Jeg råder dere til å la meg gå. Hvis dere tar meg med, dør dere.
Mennene mine følger etter meg. Gamle militærfolk. De er på vei.
– Hør her. – Bli der!
La meg gå. Bli her en time og dra hjem. Dere har ikke noe valg.
Han har rett. Vi lar ham gå. Vi har revolveren.
– Han gjør oss ikke noe. – Ti stille.
– Hva heter du? – Chris.
Chris har rett. La meg gå.
Du ser ut til å være en grei kar. Hva heter du?
– Han heter Ray. – Du vil ikke rotes opp i dette.
– Du er ute på dypt vann. – Det skulle du ikke ha sagt.
– Hva? – Nå setter han hardt mot hardt.
Vi går opp til veien. Chris, du holder deg bak meg.
Du går foran meg hele veien.
Da går vi. Kom.
Gå.
Fytte grisen.
Sentralen.
– De kan ikke bare ha forsvunnet. – Han jobber neppe alene.
Vi har en lunsjavtale. Se hva du kan finne ut.
Gi meg telefonen, Chris. Gå videre.
Flott.
Jeg sa jo de var ferdige. Carden er i bilen ennå.
– Under vannet. – Kanskje.
Kanskje?
Kanskje ikke.
Her har det gått tre personer. Den ene er kvinne, eller et barn.
– For en ... – Og jeg som hater naturen.
Parkeringsplassen er rett der nede.
Gå ned og be ham tilkalle hjelp over radioen.
– Det er ingen god idé. – Jeg ba ikke om din mening.
Gå videre.
Bilen kjørte uti 800 m herfra. Den flyter hitover. Kanskje det er folk i.
Vil dere hjelpe? Vi tar stien ned til elven.
– Har du meldt det? – Ja, jeg ringte.
Chris?
Han skjøt ham! Han skjøt ham.
– På parkeringsplassen. – Pust dypt inn. Hva skjedde?
– Hvor er dere? – Vi går! De må være der snart.
– Det er ingen ennå. – De kommer.
Det håper jeg.
Kanskje det bare var noen dustete naturelskere.
Fra elven? Det er dem.
Jeg sa du var ute på dypt vann.
Jeg skal bare tenke meg om. Vi kan gå opp der.
Er det vennene dine?
Greit ...
Vi går den veien. Gå nå.
– Hvor går vi? – Bort herfra.
Fortere.
– De rakk ikke fram til flyplassen? – Ja, det var beskjeden.
– Kan det være de som kjørte ut? – Kanskje.
De har neppe hatt piknik i det grønne.
– Hvor er de? – Vi har ikke sett dem.
– Du sa det var tre. – De må ha forlatt stien.
De har sett oss.
– Gunga Din har funnet noe. – Han var vannbærer, ikke sporfinner.
– De var her. Så du dem ikke? – Nå må du klappe igjen, Davis.
Hold kjeft! Sjåføren hadde tilkalt hjelp.
– Vi stikker. – Vi trenger noen penger.
– Vi går etter dem. Fjern bilen. – Jeg gjør det.
– Hvorfor? – Jeg liker å kjøre bil.
– Hvis han vil, så. – Gjør det.
– Hvem sier at vi ser ham igjen? – Griskheten vil overvinne skruplene.
Du mener at han vil ha pengene sine, ikke sant?
Opp med farten, Chris. Kom igjen.
Fortere.
– Er det deg, Davis? – Ja. De leter etter Carden.
Bli kvitt Carden. Han må vekk.
– Gjør du det? – Det blir ikke lett.
– En halv million. – Hvor mye?
– Du hørte hva jeg sa. – Nå våknet jeg.
Greit.
Dette ser ikke bra ut, Chris. Vet du hvor vi skal gå?
Ja. Det var der de satte oss av til orienteringsløpet.
– Er du sikker? – Ja.
Er det noen veier, restauranter ...?
Det er en branngate ikke så langt derfra.
– Jeg kom først frem. – Hør her.
Fortsett dere, og la meg bli her. Når de finner meg, er dere vekk.
Nei. Jeg så fyren på parkeringsplassen ...
– De vil følge etter oss og ... – Jeg vet det. Du blir med oss.
Vi fortsetter.
– Hva heter du? – Frank Carden.
– Jeg er lei for at jeg traff deg. – Ikke ennå, kamerat.
– Vi har funnet liket av Stanfield. – Druknet?
Druknet, skutt, brukket beinet ... Han ser ikke bra ut.
– Jeg tror gutten har gått seg vill. – Nei, det har jeg ikke.
– Vi må snu. – Nei, vi kan klatre ned her.
– Nei. Ikke si meg imot. – Hør på meg.
– For en gangs skyld. – Aggressiv unge.
Det finnes en vei. Vi tok den på villmarksturen.
– I regnvær? – Nei, men det var lett.
– Det er hugget huller i fjellet. – Dere hadde tau og en guide, hva?
Jo, men... Jeg vet at vi kan klare det.
Hvis du ønsker å dø, finnes det mindre smertefulle måter, Ray.
Vi prøver.
Det går ikke med håndjern på.
Hvis du prøver på noe, så er jeg rett bak deg. Jeg dytter deg ned.
– Er du purk? – Ikke nå mer. Jeg er idrettslærer.
Det må være en tøff skole.
Langsomt, Chris.
– Chris, gikk det bra? – Ja.
Det går bra.
For satan!
– Har de snudd? – Da hadde vi sett dem. De har fortsatt.
Men hvordan?
Sånn. Jeg har tak i deg.
Det er en hule der borte.
Klar?
Greit, kom igjen.
– Chris! – Far! Ta ...
Hold fast.
Turner. Jeg synes jeg hørte noe.
Finn et hull til foten.
Jeg har deg. Rolig.
Kom.
Hold fast, Chris. Han har deg.
Sånn ja.
Hjelp meg, Chris. Revolveren.
Hold opp.
Reis deg. Du rører ikke faren min.
– Gi meg revolveren. – Nei.
Den er snart oppe. Bra.
– Ingen Carden? – Nei, bare FBI–folkene.
Den ene er i bilen ennå.
– Takk. – Hvem er Carden?
Jeg vet bare at de er etter ham i Washington.
– Er han terrorist? – Neppe. Han så helt vanlig ut.
De ser jo vanlige ut. Som du og jeg.
Som meg, kanskje. Du er ikke helt vanlig.
Men vet du hva? Det kan hende vi kommer i avisen.
Først et bilde av bilen, så meg.
Jeg er tilbake. Hvor er dere?
– 40,083 nord, 25,55 vest. – Greit.
– Jeg tar ikke håndjernene av deg. – Jeg måtte jo prøve.
– Du er temmelig tøff for en på din alder.
– Jeg har militær trening.
– Hvorfor er de etter deg? – Jeg tok en røyk på en restaurant.
Det tar man svært alvorlig i disse dager.
– Hvem er de fyrene som er etter oss? – Venner. Ikke dine.
– Du er altså idrettslærer? – Ja.
Han er baseball– og basketballtrener om vinteren.
Jeg liker baseball.
Hva er egentlig jobben din? På ordentlig.
– Jeg er skadedyrsbekjemper. – Fjerner du termitter?
Ikke helt. Jeg blir bedt om å fjerne ...
La oss kalle dem "hindringer for fremskritt".
Hindringer for fremskritt ...
Er du bare leiesoldat? Det er det samme hvem du utrydder?
Det er ingen grenser. Jeg har i hvert fall ikke støtt på noen.
– Mener han det? – Nei. Han er sikkert børssvindler.
Jeg vet ikke. Han reddet meg fra å falle.
Det var bare en refleks. Ikke bli alt for sentimental.
Jeg tror jeg vet hva du er i stand til.
– Så dere er på piknik? – Vi har mistet sporet.
– Er du sikker på at de har vært her? – Ja.
I morgen kryr det av politi.
Tre kolleger er døde. De snur hver stein.
– Vil du gi opp, Royko? – Jeg vet ikke.
– Johnson? – Jeg finner sikkert sporet i morgen.
– Vi vet hva du vil. – Vi fortsetter. Vi finner ham.
– Det er nye toner. Hvorfor? – Den søte duften av penger.
Nemlig. Vi gir Gunga Din en sjanse. Vi finner sporet i morgen.
Hvem er Wainwright? Chuck Robbins, U.S. Marshal–enheten.
Gordon Jennings. Gwen Miles fra Washington.
– Har dere noe nytt? – Guttene har funnet noen spor.
Tre personer har gått vekk fra elven hvor Stanfield lå.
– Carden? – Kanskje.
– Hva med de to andre? – Jeg har glemt krystallkulen.
– Takk. – Ingen årsak.
– FBI overtar saken. – Hvis det er det dere ønsker?
Det er det. U.S. Marshal leder leteaksjonen.
– Da sørger vi for kaffen. – Ja takk.
En stor espresso, koffeinfri, uten sukker.
To.
Jøye meg. FBI!
Ikke si det så høyt. De tar deg for en bondetamp.
Chris. Våkne.
– La ham sove. Er klokken seks? – Vi må av sted.
– Jeg har krampe. – Leit å høre.
– Hva med frokost? – Ligner dette Hotel Hilton?
– De må ha snudd. – Da ville dere vel ha sett dem?
Hadde jeg vært her, hadde vi tatt dem. Jeg hadde ikke mistet dem.
– Kan jeg skyte ham? – Ikke ennå. Davis.
Ikke meld deg på en sjarmkonkurranse. Du har tapt på forhånd.
Se.
Pokker. De må ha kommet seg ned med fallskjerm.
De klatret ned her.
– Carden kan være hvor som helst. – Eller død.
Ikke ta noe for gitt når det gjelder Carden. Det stemmer som regel ikke.
Virkelig? Du kjenner ham ikke, gjør du?
Jeg har sett mappen hans. DIA brukte ham.
– Som snikmorder eller ...? – Han var ikke pizzabud.
De hadde ikke espresso.
Sukker, fløte ...
– Elendig? – Elendig.
– Smultringer? – Nei.
Takk.
– Unnskyld meg. – Kom.
Vet dere hva det verste er? Kaffen er elendig og maten er full av sukker.
Hva gjør Carden her?
Presidenten kommer til Woodburn i morgen.
– Er presidenten målet? – Kanskje. Hvorfor ikke?
– Hvem vil drepe presidenten? – Mange.
Fortsett. De kommer tilbake.
Jeg ville ikke regne med det. Folkene mine har oppdaget feilene sine.
De er ikke langt bak oss. Den ene er sporfinner.
Opplært av aboriginer i Australia. Du har hørt om dem?
Ti stille.
– Og nå vil du spille sjakk? – Jeg vil slå ham.
– Frøkenspill. – Endelig noe vi er enige om.
– Vi fortsetter. – Vi skal nok finne dem.
Frank får nok sinket dem.
– Hvor lenge har du undervist? – Et par år.
– Du må være god. – Jeg går an.
– Er han god, Chris? – Ifølge ham selv. Han er streng.
Stans der. Et øyeblikk.
Vann.
Vil du ha litt?
Døde kona di av kreft?
Ja. Det er to år siden.
Det var leit.
Jeg har vondt for å tro at du synes det.
På grunn av jobben min?
Kanskje.
Chris.
Jeg er faktisk blitt dekorert.
Nå for tiden holder jeg lav profil.
Helter er gammeldags.
Mener du å si at du er spion? Militæret, regjeringen, CIA ...?
– Jeg pleide å være det. Men ikke nå, – Ikke?
– Hvem jobber du for? – Jeg vet faktisk ikke.
Pressgrupper, folk med en dagsorden, folk med penger.
– Og dagsordenen er likegyldig? – Alt er blitt så innviklet nå.
Hvem har rett? Hvem tar feil? Så man gjør bare jobben sin.
– Man gjør sitt beste, som alle andre. – Greit. Vi må videre.
Det er litt sent å skifte spor. Hva skulle jeg gjøre?
Det vet jeg ikke. Kom.
Skulle jeg bli forsikringsagent? Eller fullføre jusstudiene.
Hallo! Hva glor du på?
– Da jeg var gutt ... – Får vi noen flere helikoptre?
Jeg har bedt om dem, men vi er jo ikke i Washington D.C.
Det er sikkert og visst.
– Vi har ikke noe med det å gjøre. – Det hadde ikke vi heller.
– Vi skulle dratt til San Francisco. – Og bli plaget av moren din?
– Hva har han gjort? – Noe rot. Mennene hans kommer ...
Gå dit dere vil. Vi sier fra til politiet hvis vi ser dem.
– Jeg vil ikke blandes opp i dette. – Jeg tror det er dumt.
– Kommer ikke mennene denne veien ... – Kan vi vite det?
Kan vi vite at de ikke gjør det?
De er på vei mot et juv der. Men da kommer de ikke videre.
– Kanskje det går en bro over. – Ikke i følge kartet.
De som har Carden, kjenner området. Ellers hadde vi tatt dem nå.
– Vi må finne på noe fort. – Hva foreslår du?
Hvem var det som ville på fottur?
Tror du jeg har planlagt dette? For å gjøre turen mer spennende?
Vi kunne ha fått frokost på sengen, tennis, cocktails ...
– Og masser av ... – Så da.
Masser av deilig skalldyr. Og vin.
Sjef?
Kom inn.
– Vi ser noe her oppe. – Hva er det?
Det er bare noen fotturister. Den ene er visst skadet.
– Sjekk det og meld tilbake. – Oppfattet.
Slapp av. Jeg skal hjelpe ...
Helikopter 4, kom inn. Kan du høre meg, Marty?
Marty, kom inn.
Helikopter 4, kom inn.
Kan du høre meg, Marty?
– Jeg håper du kan fly et helikopter? – Nei, det kan jeg ikke.
Sett deg inn.
– "Den minst betrådte sti". – Fra "The Road not Taken".
– Liker du Frost? – Ja. Det overrasker meg at du gjør det.
"Jeg valgte den minst betrådte sti. Det gjorde hele forskjellen."
– Du har valgt alle de gale veiene. – Skal dere diskutere poesi nå?
– Hva pokker er dette? – Det er fra en gammel isbre.
Det kalles en morene. Det er isbreavleiringer.
Morene, ja.
– Er alternativet å bli drept? – Antakelig. Jeg tror det.
Hvis jeg har på håndjern, kan jeg ikke holde balansen.
Ja vel.
Men du kan ha hendene foran kroppen.
Far? Jeg er veldig lei for at jeg rotet oss ut i dette ...
– Det var jeg som ville på fottur. – Bare fordi jeg var så dum å ...
– Det kunne vært mye verre. – Tror du det?
Nei, faktisk ikke.
Stopp, Carden.
Chris, hvis han rører seg, så skyter du ham i beina.
– Vent litt ... – Jeg vil ta livet av drittsekken.
Den virker litt vaklevoren.
– Kan du hjelpe meg? – Jeg ødelegger ikke statens eiendom.
– Jeg er børsmegler. – Hjelp ham, da!
Kom igjen.
– Hva skal jeg gjøre? – Du dytter herfra.
Bra.
– Den er løs nå. Går det bra, Chris? – Ja.
En ...
To ...
Nå kommer den.
Jeg behøver ikke å hjelpe til. Jeg er skurken.
Tre!
Der er de.
– Vi er her! – Hei!
Ta denne. Hold øye med ham.
Kom hit.
Vi er her.
Skyt ham med revolveren. Sørg for å treffe.
Ha det, gamle mann.
– Hold den i ro, da! – Det er oppvind.
Gå bort til trærne.
Vi må vekk.
– Trærne er i veien. – Sett meg av.
– Jeg fikk ham. – Bra.
Jeg hater amatører.
– Død og pine! – Fikk ikke Johnson ham?
Hvor er han?
– Svinet har truffet halerotoren. – Få oss vekk.
– Kan du ikke lande? – Jeg kan ikke styre den.
Hvor har du lært å fly? I Disneyland?
– Dere dreper hverandre. Ut! – Drittsekk.
Far.
Vi må tilbake etter Lochlan. Vi kan ikke bare la ham ligge.
Vi kan ikke gjøre noe for ham. Dere passet ikke sammen likevel.
– Chris ... – Kom.
For en pervers kommentar.
Få ræva i gir!
Videre.
Her kommer Helan og Halvan.
La meg ta den. Vær så god.
– Nei takk. Fikk dere croissantene? – De hadde ikke hørt om det.
En pilot har funnet det forsvunne helikopteret. Han så ingen lik.
– Landet han og undersøkte det? – Terrenget er ufremkommelig.
– Vi får sende bud på Supermann. – Det vil ta litt tid å folk ut dit.
Landsbytid eller bytid?
Unnskyld, Mr. Jennings! Vi er litt klossete her ute på landet.
– Se. – Har de telefon der?
Det var der vi overnattet da vi var på kajakktur.
– Den er død. – Hva er den?
– Du sa det var en telefon her. – Jeg visste ikke at den var død.
Bort til sengen. Gjør det, Frank!
Er du helt grønn?
– Er kajakkene der? – Nei. Det er for tidlig på året.
– Hva gjør vi nå, Ray? – Aner ikke.
Jeg er helt ferdig. Jeg må hvile.
Han skulle være en proff, og så blir han plaffet ned av en amatør.
– Selv en blind høne finner korn. – Uten Carden mister vi jobben.
– Har han sendt deg en e–post? – Kanskje noe som er like bra.
Se der. Det er en blindvei.
Sandra.
– Hva? Ray, jeg ... – Helvete heller!
Hva gjør du? Tror du dette er en lek? Spiller du actionhelt?
Du er lærer, for pokker. Våkne opp!
Snakk til ham, Chris. Han hører på deg.
– Tror du det? – Ja.
Det har jeg aldri fått inntrykk av.
– Skal jeg be ham la deg gå? – For eksempel.
– Så kommer de og dreper oss likevel. – De gjør ikke det. Æres ord.
Og du har jo stoppet dem hittil.
– Svarte. – Hva nå?
Det er bare klassisk musikk. Jeg visste han var sær.
– Vet du hva du gjør? – Klapp i og gå.
Det rare er at Lochlan og jeg faktisk hadde slått opp.
Denne turen var hans idé, for at vi kunne bli sammen igjen.
Jeg hater å ligge i telt. Skogen er vakker, men jeg vil ikke sove i den.
Jeg vil ha romservice, minibar ...
– Hva driver du med, i virkeligheten? – Jeg produserer tv–reklamer.
Spennende.
– Har du møtt en reklamemann? – Nei.
De er grusomme.
Hvordan bruker man denne?
Det er bare å sikte og trykke av.
Ray?
Ray! De venter til det blir mørkt, så her er mitt siste tilbud.
La meg gå, før skytingen starter.
Du kan øve deg på ham.
– Det er temmelig mørkt, sjef. – Fortsett litt til.
– Så kommer dere tilbake. – Oppfattet.
– Drar dere ofte på fottur? – Nei, egentlig ikke.
Vi er vel nærmest ... i gang med å lære hverandre å kjenne.
Sier du det?
– Kanskje du tar feil. – Nei, de er der.
Hallo! Vent på tegn fra meg.
Chris.
Vi vil bare ha Carden. Er du der, Frank?
– Ja, jeg er OK. – Bare gi oss Carden.
Siste sjanse. Gi oss Carden.
Hvis du var alene, var det opp til deg.
Men det er sønnen din også. Og dama.
Du behøver ikke bevise noe. Det har du gjort. Jeg er overbevist.
Vær forsiktig, gutten min.
– Nei! – Royko.
Royko. Royko!
– La meg se. – Pokker ta dem!
Ned.
Se.
Chris?
Far.
Far ... Far!
Legg fra deg revolveren. Legg den ned!
Jeg tar med gutten. Hvis du vil se ham i live, så bli her.
Hvis du roper om hjelp eller stikker av, brekker jeg nakken på deg.
Ikke tro at jeg er en grei kar.
Dette må ikke bli kjent på høyt nivå. Hvis Det hvite hus får vite det ...
Jeg lovte å ta meg av det.
Presidenten endrer ikke planer. Vi setter alt inn på å beskytte ham.
Carden gjør ikke noe nå. Folkene hans er borte og ...
Hvis han har påtatt seg en jobb, vil han fullføre den.
Vi kjenner ham fra før.
– Hva med gutten? Chris. – Presidenten er viktigst.
Dette er Mr. Keene. Ray Keene.
– Sønnen hans er tatt som gissel. – Naturligvis.
– Hva gjør dere for å finne min sønn? – Vi gjør alt vi kan.
Jeg vet hvor vanskelig dette er.
Er det noe galt?
Vi skal gjøre alt vi kan, –
– men folkene mine er satt på presidentbesøket.
Men etter det ...
Tenk at du misset igjen. Carden må vekk.
Han må ikke snakke med noen i Washington.
Hvis gutten er i live, så få det til å se ut som om Carden drepte ham.
Guttens far heter Ray Keene. Gud vet hva Carden har fortalt ham.
– Han er proff, han holder tett. – Det er for risikabelt.
Alt må slettes. Du må ikke svikte meg, Davis.
Hvordan ser du ut? Du høres temmelig sexy ut.
Du har sikkert en fin rumpe.
Så dro hun tilbake til Washington!
Man vet aldri med Miles. Hun synes hun har gjort sitt.
Presidenten er en sjelden gjest, og alt som kan krype og gå er her.
Presidenten skal forsvare nedskjæringene i skolesektoren.
Det blir interessant å overvære pressekonferansen. Vær så god, Bob.
Takk. Lydel Hammond senior, den sky milliardæren, –
– deltar i sin sønns begravelse i ettermiddag.
Hans motstand mot stamcelleforskning –
– får regjeringskilder til å kalle ham "en hindring for fremskrittet".
Hammond junior ble drept i en trafikkulykke i forrige uke.
Det er Evans.
Ja vel. Et øyeblikk, så skal jeg prøve å finne ham.
– Unnskyld, pastor. – Hva skjer?
Ray Keene er i telefonen. Han sier at presidenten ikke er målet.
Han er bare ute av seg. Si at du ikke fant meg.
Er ikke presidenten målet? Herregud!
Jeg finner ham ikke. Jeg ringer tilbake.
Carden.
– Det er umulig å få arbeidsro. – Hvor er Chris?
– Jeg er opptatt. – Hvor er sønnen min?
Fordøm ...
– Hva var det? – Det er noe som skyter.
På meg.
– Er det politiet? – Nei, jeg tror det er en venn av meg.
Eller en bekjent. Dukk.
Jesus sa: "Jeg er oppstandelsen og livet."
"Den som tror på meg, skal leve om han enn dør. Og enhver ..."
Hallo, tulling.
– Jeg har aldri bommet før. – Hvor er sønnen min, Frank?
– Du har ikke gjort ham noe. – Vet du det?
Hvor er sønnen min?
Chris.
Jeg teller til tre. Tre.
– Hvordan har du det? – Fint.
Men det var dødskjedelig. Jeg så på forretningskanalen.
Så, så.
Gwen? En koffeinfri latte med skummetmelk.
Unnskyld, er det din?
Hvis det skjer Ray Keene eller sønnen hans noe, –
– kommer jeg etter deg. Vær trygg.
Helten er vår egen Ed Wainwright. Hvordan visste du hvor Chris var?
Jeg kan ikke røpe kildene mine, –
– men en politimann med min erfaring har jo sine forbindelser.
Og folk har tillit ... til en.
– Du blir vel forfremmet? – Jeg stiller opp som borgermester.
Gratulerer. Det er fantastisk.
– Vær så god. – Takk.
– Har dere det bra? – Ja. Og du?
Ja.
Takk for invitasjonen. Grillfest er det tetteste jeg kommer på uteliv.
– Han kan bare ikke lage mat. – Det er en hemmelighet.
Det kunne ikke være andre grunner.
Jeg henter en tallerken. Vent litt.
WKGB–104. Her er nyhetene.
Milliardæren Lydel Hammond omkom i en båtulykke ved Whidbey Island.
Sønnen hans døde i en bilulykke for mindre enn to uker siden.
Hammond hadde noen ytterliggående holdninger –
– selv om han benektet å ha noen tilknytning til voldelige...
Tekster: Prima Vista