Vi kører.
– Er du den nye mand? Davis? – Nej, jeg skal lave en skøjtebane.
– Bare du er bedre end den sidste. – Hvad var der med ham?
– Det blev lidt for hedt for ham. – Jeg kan tåle varmen.
Kniber det med selvdisciplinen?
Bobby Fisher ville være stolt. Nu sidder du i saksen.
– Hvor er den store mester? – Han kommer. Bare rolig.
– Vil du gerne blive døv? – Hvad sagde du?
– Vinder du? – Jeg taber aldrig.
Lad os komme i gang.
Det er en totrinsopgave. Alt står dér. Lær det udenad.
Inden i morgen tidlig. Ellers smadrer det harddisken.
Alle tiders.
– Du er Davis. – Nå, du har set mig.
– Ja. Er der noget galt? – Jeg kan ikke se ...
– Der er ingen nødstrategi. – Alt er nøje planlagt.
Jeg er glad for, du er sikker, men hvis vi ikke rammer ...
Vi rammer ikke ved siden af. Vil du ramme ved siden af?
Ikke mig. Jeg kan ikke tale for andre.
Men det kan jeg.
Vi rejser hver for sig. Turner skaffer flybilletter.
– Første klasse? – Økonomi.
– Du rejser garanteret på første. – Jeg er også den store mester.
Det er løgn.
– Noget galt? – Han fik mig. Jeg er skakmat.
Godt spillet.
Ned med hovedet, Mattie.
Sådan skal det være.
Dobbeltspil.
Sæt dig ned.
– Hvad vil du sige til dit forsvar? – Hvad skal jeg sige, far?
– Du kan jo sige undskyld. – Til hvem?
Dine holdkammerater. Mig.
Tre dages bortvisning er billigt sluppet.
– Det var billigt sluppet. – Alle ryger jo pot.
Fri mig! Jeg er ligeglad med, hvad andre gør. Du er min søn.
Jeg ved, hvad det handler om. Det handler om din mor.
Så siger vi det.
– Chris, jeg vil bare ... – Lad os få det overstået.
Sig alt, hvad jeg gør galt. Du skal ikke hjælpe mig.
Og tag det åndssvage armbånd af. Det hjælper jo ikke noget.
Hvorfor lader du, som om du kan ændre noget?
Det gik ikke, far. Da hun blev syg, sagde du, at det nok skulle gå.
Men ... det gjorde det ikke.
– Lydel Hammond? – Se lige her.
– Jeg har endnu bedre billeder. – Min kone har hyret Dem.
– Selvfølgelig. – Ved De, hvem min far er?
– Det er derfor, vi er her. – Vi har et tilbud.
– Hvad koster det? – Tja ...
– Du kommer for sent i skole. – Jeg pjækker.
– Pjækker du? – Ja.
Jeg tænkte, vi kunne lave noget sammen. Noget, du kan lide.
Strømeren tog alle mine joints.
Ud over det.
– En lejrtur? – Kan du lide det?
Det kan du. Du kunne godt lide den der vildmarkstur.
– Hvad siger du? – Jeg tror ikke, du mener det.
Hvad er Deres profession, mr. Ellwood?
Jeg sælger computerudstyr. Ikke computere, men tilbehør.
Ledninger, software, lagerenheder og den slags.
– Det er ikke særlig interessant. – Det er skam fascinerende.
Værsartig, mr. Ellwood.
El og vand er inkluderet.
Fjernbetjeningen til garagen ligger i køkkenet. Affald hentes mandag ...
Mange tak.
– Første akt er slut. –Uden problemer? Godt.
Tæppet går for anden akt.
Hun ville bare give mig sit nummer.
Jeg sagde: "Beklager, skat. Jeg har en kæreste. Hun står lige der."
– Hold da kæft. – Så I det?
– En bilulykke. – Godt. Er der flere?
Den anden er en bunke aske. Ham her klarer den.
– Har han sagt noget? – Nej, han har været bevidstløs.
– Doktor ... – Tilkald en sikkerhedsvagt.
Hvordan går det? Jeg hedder Ed Wainwright. Jeg er politichef.
– Fyren kørte lige ind i mig. – Ja, det er heller ikke det.
Det var Deres pistol.
Vi tjekkede Dem. For at få fat i Robert Ellwoods pårørende.
Men han havde ikke nogen. Han døde tre år gammel.
Vi tjekkede Deres fingeraftryk, mr. Carden.
De har været meldt savnet i mange år.
Men det er De ikke mere.
Det er ikke tit, vi får så fine gæster her i staden.
Hvis jeg må være så frank, Frank, så ...
Frank, Frank ... er det et ordspil?
Det er bare to ord, der lyder ens.
– Hvad laver du så her, Frank? – Hvornår bliver jeg hentet?
Der er to mand posteret udenfor.
Bare for Deres skyld, mr. Carden.
Hold øjne og ører åbne. Jeg er tilbage i morgen.
Hvad er det, der er så presserende?
Nogle politifolk oppe nordvestpå fik fat i fyren efter en ulykke.
Jeg tjekkede ham i databasen. Det er en major Frank Carden.
– Frank Carden? – Kender du ham?
– Han forsvandt i 1974. – Han er ikke død, vel?
Nej, han er indlagt. Nogen gik til sikkerhedsministeriet. FBI jubler.
De andre sikkerhedstjenester står i kø. Han er en varm kartoffel.
Er han? Folk slår alarm for et godt ord.
– Sig til, når han kommer. – Det skal jeg nok.
Vi ses.
–Ja? Er det ham? – Ja, det er Carden.
– FBI's forbindelsesofficer var her. –Det må ikke komme videre.
Stol på mig.
Hvor ved du det fra? Ringede han? Hvordan?
– Vi må improvisere. – Vi henter ham ikke.
– Du aner ikke, hvad du taler om. – Han blev snuppet. Synd for ham.
– Vi har arbejdet for Frank mange år. – Kender du ordet "loyalitet"?
Fra bøgerne. Jeg får ikke løn for at redde hans røv.
Du får kun løn, hvis vi redder hans røv. Frank sidder på kontoen.
Uden Frank, ingen penge.
Nu bliver jeg blød om hjertet.
Lokale pinger kæmper om at få lov at deltage i præsidentmiddagen.
Godmorgen.
... Lydel Hammond junior.
Han blev tilsyneladende dræbt af en flugtbilist.
– Du mener det alvorligt, ikke? – Nej, det er bare noget, vi leger.
Lydel Hammond er søn af en sky milliardær.
Hammond senior ventes at deltage i sønnens begravelse.
Det er ham, gaden er opkaldt efter, ikke? Og stadion.
Hammond senior har på det seneste gjort sig uheldigt bemærket –
– med sin opfordring til vold –
– mod læger og videnskabsmænd, der forsker i stamceller.
– Beklager håndjernene, Frank. – Man kan ikke være for forsigtig.
Hvad laver du på disse kanter?
Det er en dejlig del af landet. Jeg kan lide landskabet.
Kig godt på det. Det kan være sidste chance.
– Holdet tabte altså. – Ja.
Igen.
Vi var der, og vi forsøgte. Det er det vigtigste, ikke?
Har du aldrig overvejet, om du duer som træner?
Nej, det er ikke det, der går mig på.
– Er du klar? – Ja.
– Får vi ikke brug for kortet? – Jeg kender området, far.
– Det er ligesom, når du drikker øl. – Du skal heller ikke drikke.
– Det er lovligt i nogle lande. – Det er ikke lovligt her.
– Har du aldrig prøvet det? – Jo, men jeg kunne ikke lide det.
– Pot gør folk dumme. – Så har du røget en del.
Meget morsomt.
– Jeg kan ikke lide det. – Hvad?
– At læse, mens jeg ser film. – Man vænner sig til det.
– Du kan jo også spansk. – Jeg har brug for underteksterne.
– Du kan ikke lide udenlandske film. – Jo, men jeg vil se filmen.
Hvis jeg ville læse, ville jeg købe en bog.
Gudfader. Giv ham en hånd.
Du spærrer hele vejen.
Ud!
– Der er ikke en anden konto? – Du og Davis går derned.
Jeg troede, den slags broer hang over dybe kløfter.
– Du har set for mange gamle film. – Kan du huske "Gunga Din"?
En elefant skal krydse ... Chris ...
Hvad er der?
Kom.
Ræk mig hånden. Jeg har jer.
Jeg har jer. Kom.
Jeg er U.S marshal. Han er min fange.
Nøgler ...
Pas på ham. Min revolver. Revolveren.
Ring til alarmcentralen. Du må ikke lade ham slippe væk.
Hallo ...?
– Det er spild af tid. – Carden har ni liv.
Er du rar at sigte på noget andet?
Chris ...
Chris! Tag din mobil og ring til alarmcentralen.
Bliv der. Bare bliv stående.
– Der er ingen forbindelse. – Så går vi op på landevejen.
Jeg vil råde jer til at lade mig gå. Hvis I tager mig med, dør I.
Mine mænd følger efter mig. Gamle militærfolk. De er på vej.
– Hør her. – Bliv der!
Lad mig gå. Bliv her en time og tag hjem. I har ikke andet valg.
Han har ret. Vi lader ham gå. Vi har revolveren.
– Han gør os ikke noget. – Ti stille.
– Hvad hedder du? – Chris.
Chris har ret. Lad mig gå.
Du ser ud til at være en flink fyr. Hvad hedder du?
– Han hedder Ray. – Du vil ikke rodes ind i det her.
– Du er ude, hvor du ikke kan bunde. – Det var dumt sagt.
– Hvad? – Nu sætter han hælene i.
Vi går op til landevejen. Chris, du holder dig bag mig.
Du går foran mig hele vejen.
Så går vi. Kom.
Af sted.
Hold da kæft.
Centralen.
– De kan ikke bare være forsvundet. – Han arbejder næppe alene.
Vi har en frokostaftale. Se, hvad du kan finde ud af.
Giv mig telefonen, Chris. Gå videre.
Alle tiders.
Jeg sagde jo, de var færdige. Carden er stadig i bilen.
– Under vandet. – Måske.
Måske?
Måske ikke.
Her har gået tre personer. Den ene en kvinde eller et barn.
– Et stort ... – Og jeg, som hader naturen.
Parkeringspladsen er lige dernede.
Gå ned og bed ham tilkalde hjælp over radioen.
– Det er ikke nogen god idé. – Jeg bad ikke om din mening.
Bare gå.
Den røg i 800 m oppe ad floden. Den flyder herned. Måske er der folk i.
Hvis I vil hjælpe, kan I følge stien ned til floden.
– Har De meldt det? – Ja, jeg ringede.
Chris?
Han skød ham! Han skød ham.
– På parkeringspladsen. – Træk vejret dybt. Hvad skete der?
– Hvor er I? –Vi går! De må snart være der.
– Der er ingen endnu. – De kommer.
Det håber jeg.
Måske var det bare nogle bøssede naturelskere.
Fra floden? Det er dem.
Jeg sagde, du var på dybt vand.
Jeg skal lige tænke mig om. Vi kan gå herop.
Er det dine venner?
Godt ... Godt så.
Vi går den vej. Gå nu bare.
– Hvor går vi hen? – Væk herfra.
Hurtigere.
– De nåede ikke frem til lufthavnen. – Ja, sådan lød beskeden.
– Kan det være dem, der kørte galt? – Måske.
De har næppe holdt frokost i det grønne.
– Hvor er de? – Vi har ikke set dem.
– Du sagde, der var tre. – De må have forladt stien.
De har set os.
– Gunga Din har fundet noget. – Han var vandbærer, ikke sporfinder.
– De var lige her. Så du dem ikke? – Du skal lukke røven, Davis.
Hold kæft! Chaufføren havde tilkaldt hjælp.
– Lad os stikke af. – Vi skal have nogle penge.
– Vi går efter dem. Få bilen fjernet. – Jeg gør det.
– Hvorfor? – Jeg kan lide at køre bil.
– Hvis han gerne vil. – Af sted.
– Hvem siger, vi ser ham igen? – Begæret vinder over skruplerne.
Du mener, at han gerne vil have nogle penge, ikke?
Få lidt fart på, Chris. Kom.
Fart på.
–Er det dig, Davis? – Ja. De leder efter Carden.
Skaf Carden af vejen. Han skal væk.
–Kan du det? – Det er ikke let.
–En halv million. – Hvor meget?
–Du hørte godt, hvad jeg sagde. – Nu fik du min opmærksomhed.
Godt.
Det ser ikke godt ud, Chris. Ved du, hvor vi skal hen?
Ja. Det var der, de satte os af til orienteringsløbet.
– Er du sikker? – Ja.
Er der nogen veje, restauranter ...?
Der er et brandbælte ikke så langt derfra.
– Jeg kom først frem. – Hør her.
Lad mig blive her og gå videre. De finder mig, og I er væk.
Nej. Ham på parkeringspladsen ...
– De følger efter os og ... – Jeg ved det. Du følges med os.
Vi fortsætter.
– Hvad hedder du? – Frank Carden.
– Jeg er ked af, at jeg mødte dig. – Ikke endnu, makker.
– Vi har fundet liget af Stanfield. –Druknet?
Druknet, skudt, brækkede ben ... Han ser ikke godt ud.
– Jeg tror, knægten er faret vild. – Nej, jeg er ej.
– Vi vender om. – Vi kan klatre ned her.
– Nej. Lad være at sige mig imod. – Hør nu efter.
– For en gangs skyld. – Aggressiv knægt.
Der er en vej. Vi brugte den på vildmarksturen.
– I regnvejr? – Nej, men det var let nok.
– Der er hugget huller i klipperne. – I havde garanteret en guide med.
Ja, men ... Jeg ved, vi kan gøre det.
Hvis du gerne vil dø, er der nok mindre smertefulde måder, Ray.
Vi prøver.
Jeg kan ikke med håndjern på.
Hvis du prøver på noget, så er jeg lige bag dig. Jeg skubber dig ned.
– Er du strømer? – Ikke mere. Jeg er idrætslærer.
Det må sgu være en hård skole.
Langsomt, Chris.
– Chris, går det? – Ja.
Det går.
For satan!
– Er de vendt om? – Så havde vi set dem. De er fortsat.
Men hvordan?
Sådan. Jeg har fat i dig.
Der er en hule derovre.
Klar?
Godt, kom så.
– Chris! – Far! Tag ...
Hold fast.
Turner. Jeg synes, jeg hørte noget.
Find et hul til foden.
Jeg har dig. Rolig.
Kom.
Hold fast, Chris. Han har dig.
Sådan.
Hjælp mig, Chris. Revolveren.
Hold op.
Rejs dig. Du rører ikke min far.
– Giv mig revolveren. – Nej.
Den er ved at være der. Godt.
– Ingen Carden? – Nej, kun FBI–folkene.
Den ene er stadig i bilen.
– Tak. – Hvem er ham Carden?
Jeg ved bare, de er ude efter ham i Washington.
– Er han terrorist? – Næppe. Han så ret almindelig ud.
De ser jo almindelige ud. Ligesom os.
Som mig, måske. Du er ikke helt almindelig.
Men ved du hvad? Det kan være, vi kommer i avisen.
Først bilen, så mig.
Jeg er tilbage. Hvor er I?
–40,083 nord, 25,55 vest. – Godt.
– Jeg tager ikke håndjernene af dig. – Jeg skulle jo gøre forsøget.
– Du er ret sej af din alder at være. – Det er militæret.
– Hvorfor vil de have fat i dig? – Jeg røg på en restaurant.
Det tager man meget alvorligt nu om dage.
– Hvem er fyrene, der er efter os? – Venner. Ikke dine.
– Du er altså idrætslærer. – Ja.
Han er baseball– og baskettræner om vinteren.
Jeg kan godt lide baseball.
Hvad laver du helt præcis? Altså helt ærligt.
– Jeg er skadedyrsbekæmper. – Fjerner du termitter?
Ikke helt. Jeg bliver bedt om at fjerne ...
Lad os kalde dem "hindringer for fremskridt".
Hindringer for fremskridt ...
Er du bare lejesoldat? Er det ligegyldigt, hvem du udrydder?
Der er ingen grænser. Jeg er i al fald ikke stødt ind i dem.
– Mener han det? – Nej. Han er sikkert børssvindler.
Jeg ved ikke. Han reddede mig fra at falde.
Det var bare en refleks. Bliv nu ikke alt for sentimental.
Jeg tror, jeg ved, hvad du er i stand til.
– Nå, I er på skovtur. – Vi har tabt sporet.
– Sikker på, de har været her? – Ja.
I morgen vrimler det med politi.
Tre kolleger er døde. De vil vende hver sten.
– Vil du give op, Royko? – Jeg ved det ikke.
– Johnson? – Jeg kan nok finde sporet i morgen.
– Vi ved, hvad du vil. – Vi fortsætter. Vi finder ham.
– Det er nye toner. Hvorfor? – Den søde dunst af penge.
Nemlig. Vi giver Gunga Din en chance. Vi finder sporet i morgen.
Hvem er Wainwright? Chuck Robbins, U.S. Marshal–enheden.
Gordon Jennings. Gwen Miles fra Washington.
– Har I noget nyt? – Gutterne har fundet nogle spor.
Tre personer er gået væk fra floden, hvor Stanfield lå.
– Carden? – Måske.
– Hvad med de to andre? – Jeg har glemt krystalkuglen.
– Tak. – Ingen årsag.
– FBI overtager sagen. – Hvis det er det, De ønsker.
Det er det. U.S. Marshals leder eftersøgningen.
– Skal vi da bare sørge for kaffe? – Ja tak.
En stor espresso, koffeinfri, uden sukker.
To.
Hold da op. FBI!
Ikke så højt. De tror bare, du er en bonderøv.
Chris. Vågn op.
– Lad ham sove. Er klokken seks? – Vi skal af sted.
– Jeg har krampe. – Trist at høre.
– Hvad med morgenmad? – Ligner det Hotel Hilton?
– De må være vendt om. – Ville I ikke have set dem?
Havde jeg været her, havde vi haft dem. Jeg havde ikke ladet dem smutte.
– Må jeg skyde ham? – Ikke endnu. Davis.
Du skal ikke melde dig til en charmedyst. Du har tabt på forhånd.
Se.
Pis. De må have taget den i faldskærm.
De klatrede ned her.
– Carden kan være hvor som helst. – Eller død.
Man skal ikke antage noget, når det gælder Carden. Man bliver snydt.
Gør man? Du kender ham ikke, vel?
Jeg har set hans papirer. DIA brugte ham.
– Som snigmorder eller ...? – Han var ikke pizzabud.
Der var ikke noget espresso.
Sukker, fløde ...
– Elendig? – Elendig.
– Donuts? – Nej.
Tak.
– Tillad mig. – Kom.
Ved I, hvad det værste er? Kaffen er elendig og maden fuld af sukker.
Hvad laver Carden her?
Præsidenten kommer til Woodburn i morgen.
– Er præsidenten målet? – Måske. Hvorfor ikke?
– Hvem vil dræbe præsidenten? – Mange.
Bliv ved. De kommer tilbage.
Jeg ville ikke være så sikker. Mine folk har opdaget deres fejltagelse.
De er ikke langt bag os. Den ene er sporfinder.
Oplært af aboriginere i Australien. Dem kender I godt.
Klap i.
– Så skal du spille skak nu. – Jeg vil slå ham.
– Tøsespil. – Endelig noget, vi er enige om.
– Vi fortsætter. – Vi skal nok finde dem.
Frank skal nok få sinket dem.
– Hvor længe har du undervist? – Et par år.
– Du må være dygtig. – Jeg er vel udmærket.
– Er han, Chris? – Ifølge ham selv. Han er streng.
Stands lige. Et øjeblik.
Vand.
Vil du have noget?
Døde din kone af kræft?
Ja. Det er to år siden.
Det gør mig ondt.
Det har jeg lidt svært ved at tro på.
På grund af min profession?
Måske.
Chris.
Jeg er faktisk blevet dekoreret.
Nu om dage holder man lav profil.
Helte er gammeldags.
Siger du, at du er spion? Militæret, regeringen, CIA ...?
– Før var jeg. Ikke længere. – Nej?
– Hvem arbejder du for? – Jeg ved det faktisk ikke.
Pressionsgrupper, folk med en dagsorden, folk med penge.
– Og dagsordenen er ligegyldig? – Det hele er blevet så indviklet.
Hvem har ret? Hvem tager fejl? Så man gør bare sit arbejde.
– Man gør sit bedste ligesom andre. – Okay. Vi skal videre.
Det er lidt sent at skifte spor. Hvad skulle jeg lave?
Det ved jeg ikke. Kom.
Skulle jeg blive forsikringsagent? Jeg kunne også begynde at læse jura.
Hallo! Hvad glor du på?
– Da jeg var knægt ... – Får vi nogle flere helikoptere?
Jeg har anmodet om dem, men vi er jo ikke i Washington D.C.
De har så evig ret.
– Vi har ikke noget med det at gøre. – Det havde vi heller ikke.
– Jeg foreslog jo San Francisco. – Hvor vi skulle trækkes med din mor?
– Hvad har han lavet? – Noget rigtig lort. Hans mænd ...
Gå hen, hvor I vil. Vi giver politiet besked, hvis vi ser dem.
– Jeg vil ikke rodes ind i det. – Jeg tror, det er dumt.
– Hvis de kommer den vej ... – Hvem siger, det passer?
Hvem siger, det ikke gør?
De er på vej mod en bjergkløft. Der kan de ikke komme videre.
– Måske er der en bro. – Ikke ifølge kortet.
Dem, der har Carden, kender området. Ellers havde vi dem nu.
– Vi må finde på noget i en fart. – Hvad foreslår du?
Hvem var det, der ville på lejrtur?
Tror du, jeg har planlagt det her? Ville jeg bare forhøje spændingen?
Vi er gået glip af morgenmad på sengen, tennis, cocktails ...
– Og masser af ... – Så!
Masser af dejlige skaldyr. Og vin.
Chef.
Kom.
–Vi har noget heroppe. – Hvad er det?
Det er bare nogle vandrere. Den ene er vist kommet til skade.
– Tjek det og giv nærmere besked. –Forstået.
Bare rolig. Jeg skal nok ...
Helikopter 4, kom. Kan du høre mig, Marty?
Marty, kom.
Helikopter 4, kom.
Kan du høre mig, Marty?
– Jeg håber, du kan flyve helikopter. – Det kan jeg ikke.
Sæt dig ind.
– "Den mindst betrådte sti". – Fra "The Road not Taken".
– Kan du lide Frost? – Ja. Det undrer mig, du kender ham.
"Jeg tog den mindst betrådte vej. Det gjorde hele forskellen."
– Du har valgt alle de forkerte veje. – Skal I diskutere poesi nu?
– Hvad fanden er nu det? – Det er fra en gammel gletsjer.
Det hedder moræne. Det er sten fra istiden.
Moræne, ja.
– Er alternativet at blive dræbt? – Formentlig. Jeg tror det.
Hvis jeg har håndjern på, kan jeg ikke holde balancen.
Godt.
Men du kan have hænderne foran kroppen.
Far? Jeg er virkelig ked af, at jeg fik os rodet ind i ...
– Det var mig, der ville på lejrtur. – Kun fordi jeg var så dum at ...
– Det hele kunne være meget værre. – Tror du?
Nej, faktisk ikke.
Stop, Carden.
Chris, hvis han rører sig, så skyder du ham i benene.
– Hov, hov. – Jeg vil ikke slå røvhullet ihjel.
Den virker lidt vakkelvorn.
– Gider du hjælpe? – Jeg ødelægger ikke statens ejendom.
– Jeg er børsmægler. – Hjælp ham dog!
Kom nu.
– Hvad skal jeg? – Du skubber heroppefra.
Godt.
– Den vakler noget. Går det, Chris? – Ja.
En ...
To ...
Nu kommer den.
Jeg behøver ikke hjælpe til. Jeg er skurken.
Tre!
Der er de.
– Herovre! – Hallo!
Tag den. Hold øje med ham.
Kom her.
Vi er her.
Skyd ham med revolveren. Sørg for at ramme.
Farvel, gamle mand.
– Hold den i ro! – Der er opvind.
Hen til træerne.
Vi må væk.
– Træerne er i vejen. – Sæt mig af.
– Jeg fik ham. – Godt.
Jeg hader amatører.
– Kors! – Fik Johnson ham ikke?
Hvor er han?
– Svinet har ramt halerotoren. – Få os væk.
– Kan du ikke lande? – Jeg kan ikke styre den.
Hvor har du lært at flyve? I Disneyland?
– I slår hinanden ihjel. Ud. – Møgsvin.
Far.
Vi må tilbage efter Lochlan. Vi kan ikke bare lade ham ligge.
Vi kan ikke gøre noget for ham. Og I passede alligevel ikke sammen.
– Chris ... – Kom.
Sikke en pervers kommentar.
Let røven.
Af sted.
Nu kommer Gøg og Gokke.
Lad mig tage den. Værsgo.
– Nej tak. Fik I croissanterne? – Ingen i byen kender dem.
En pilot har fundet den forsvundne helikopter. Der var ingen lig.
– Landede han og undersøgte det? – Det er uvejsomt terræn.
– Nu skal vi også på ekspedition. – Det vil tage tid at få folk derud.
Landtid eller bytid?
Det må De undskylde, mr. Jennings. Vi er så klodsede herude på landet.
– Se. – Er der en telefon?
Det var der, vi overnattede, da vi var på kajaktur.
– Den er død. – Hvad er den?
– Du sagde, der var en telefon. – Jeg vidste ikke, den ikke duede.
Hen til sengen. Kom nu, Frank!
Er du helt grøn?
– Er kajakkerne der? – Nej. Det er for tidligt på året.
– Hvad gør vi så nu, Ray? – Aner det ikke.
Jeg er helt færdig. Jeg må hvile mig.
Han skulle være en haj, og så bliver han nakket af en amatør.
– Blind høne kan også finde korn. – Uden Carden glipper jobbet.
– Har han sendt dig en e–mail? – Måske er det næsten lige så godt.
Se det. Det er en blindgyde.
Sandra.
– Hvad? Ray, jeg ... – For ind i helvede!
Hvad laver du? Tror du, det er en leg? Spiller du actionhelt?
Du er lærer, for fanden. Vågn op!
Sig noget til ham, Chris. Han lytter til dig.
– Tror du? – Ja.
Det har jeg sjovt nok aldrig syntes, at han gjorde.
– Skal jeg bede ham lade dig gå? – For eksempel.
– Dine folk kan dræbe os alligevel. – Det gør de ikke. På ære.
Og du har jo stoppet dem hidtil.
– Pis. – Hvad nu?
Det er klassisk musik. Jeg vidste, han var mærkelig.
– Ved du, hvad du laver? – Klap i og gå.
Det sære er, at Lochlan og jeg faktisk havde slået op.
Den her tur var hans idé for at vi kunne finde sammen igen.
Jeg hader lejrture. Skoven er smuk, men jeg vil ikke overnatte i den.
Jeg vil have roomservice, minibar ...
– Hvad laver du ude i virkeligheden? – Jeg producerer tv–reklamer.
Spændende.
– Har du mødt en reklamemand? – Nej.
De er forfærdelige.
Jeg aner ikke, hvordan man gør.
Du skal bare sigte og trykke af.
Ray.
Ray! De venter, til det bliver mørkt, så her er et sidste tilbud.
Lad mig gå, inden skyderiet bryder løs.
Du kan øve dig på ham.
– Det er ret mørkt, chef. – Bliv ved lidt endnu.
– Så kommer I tilbage. –Det er forstået.
– Tager I tit på lejrtur? – Næ, egentlig ikke.
Vi er vel nærmest ... ved at lære hinanden at kende.
Det siger du ikke?
– Måske tager du fejl. – Nej, de er der.
Hallo! Vent, til jeg giver tegn.
Chris.
Vi vil bare have Carden. Er du der, Frank?
– Ja, jeg er okay. – Bare giv os Carden.
Sidste chance. Giv os Carden.
Hvis du var alene, var det op til dig.
Men det er også din søn. Og kvinden.
Du behøver ikke bevise noget. Det har du gjort. Jeg er overbevist.
Vær forsigtig, min dreng.
– Nej! – Royko.
Royko. Royko!
– Lad mig se. – Fanden tage dem!
Ned.
Se.
Chris?
Far.
Far ... Far!
Læg revolveren. Læg den!
Jeg tager knægten med. Hvis du vil se ham i live, så bliv her.
Hvis du råber om hjælp eller stikker af, knækker jeg halsen på dig.
Tro ikke, jeg er en flink fyr.
Det må ikke komme op på højt niveau. Hvis Det Hvide Hus fik besked ...
Jeg lovede at tage mig af det.
Præsidenten ændrer ikke planer. Vi sætter alt ind på at beskytte ham.
Carden gør ikke noget nu. Hans folk er væk og ...
Hvis han har påtaget sig et job, vil han fuldføre det.
Vi kender ham fra tidligere.
– Hvad med knægten? Ham Chris ... – Præsidenten er det vigtigste.
Det er mr. Keene. Ray Keene.
– Hans søn er taget som gidsel. – Naturligvis.
– Hvad gør I for at finde min søn? – Vi gør alt, hvad vi kan.
Jeg ved, hvor svært det her er for Dem.
Er der noget galt, min ven?
Vi vil gøre vores yderste –
– men mine folk er sat på præsidentbesøget.
Men efter det ...
Tænk, at du kvajede dig igen. Carden skal væk.
Han skal ikke tale med nogen i Washington.
Hvis drengen er i live, så få det til at se ud, som om Carden dræbte ham.
Drengens far hedder Ray Keene. Gud ved, hvad Carden har fortalt ham.
– Han er prof. –Det kan vi ikke løbe an på.
Alt skal slettes. Du svigter mig ikke, Davis.
Hvordan ser du ud? Du lyder ret sexet.
Du har garanteret en god røv.
Så tog hun tilbage til Washington!
Man ved aldrig med Miles. Hun synes, hun har gjort sit.
Præsidenten er en sjælden gæst, og gud og hvermand er her.
Præsidenten skal forsvare nedskæringerne på skoleområdet.
Det bliver interessant at overvære pressekonferencen. Værsgo, Bob.
Tak. Lydel Hammond senior, den sky milliardær –
– deltager i sin søns begravelse i eftermiddag.
Hans modstand mod stamcelleforskning –
– får regeringskilder til at kalde ham "en hindring for fremskridt".
Hammond junior blev dræbt i en trafikulykke i sidste uge.
Det er Evans.
Javel. Lige et øjeblik, så skal jeg prøve at finde ham.
– Undskyld, fader. – Hvad sker der?
Ray Keene er i telefonen. Han siger, at præsidenten ikke er målet.
Han er ude af den. Sig, du ikke kunne finde mig.
Skulle præsidenten nu ikke være målet? Gudfader!
Jeg kan ikke finde ham. Jeg ringer tilbage.
Carden.
– Man kan bare ikke få arbejdsro. – Hvor er Chris?
– Jeg har travlt. – Hvor er min søn?
Forpul...
– Hvad var det? – Der er nogen, der skyder.
Efter mig.
– Er det politiet? – Nej, jeg tror, det er min ven.
Eller rettere bekendt. Duk hovedet.
Jesus sagde: "Jeg er opstandelsen og livet."
"Den, der tror på mig, skal leve, om han end dør. Og enhver ..."
Hallo, narrøv.
– Jeg har aldrig før misset et job. – Hvor er min søn, Frank?
– Du har ikke gjort ham noget. – Nå, det ved du?
Hvor er min søn?
Chris.
Jeg tæller til tre. Tre.
– Hvordan har du det? – Fint.
Men det var dødkedeligt. Jeg så erhvervs–kanalen.
Så, så.
Gwen? En koffeinfri latte med skummetmælk.
Undskyld, er det Deres?
Hvis der sker Ray Keene eller hans søn noget –
– kommer jeg efter Dem. Stol på det.
Helten er vores egen Ed Wainwright. Hvorfra vidste De, hvor Chris var?
Jeg kan ikke røbe mine kilder –
– men en politimand med min erfaring har jo sine forbindelser –
– og folk har tillid ... til en.
– Og der venter vist en forfremmelse? – Jeg stiller nok op som borgmester.
Tillykke. Det er strålende.
– Værsgo. – Tak.
– Har I det godt? – Ja. Hvad med dig?
Ja.
Tak for invitationen. Grillfest er det nærmeste, jeg kommer til udeliv.
– Han kan bare ikke lave mad. – Det er en hemmelighed.
Der kunne ikke være andre grunde.
Jeg henter en tallerken. Øjeblik.
WKGB–104. Her er nyhederne.
Milliardæren Lydel Hammond omkom i en bådulykke ved Whidbey Island.
Hans søn blev dræbt i en bilulykke for under to uger siden.
Hammond havde nogle yderligtgående holdninger –
– selv om han benægtede tilknytning til voldelige ...
Tekstning: Kirsten Elvig Hansen Prima Vista