Опитахме да изберем най-добрата идея, за да отбележим този специален ден.
Вчера учителите избраха тази идея
и тя дойде от този клас.
Победителят е нашата...
Лусинда Ембри.
Хайде всички!
Ще завършим церемонията с полагането на "Капсулата на времето".
Какво е "Капсула на времето"?
Това е "Капсула на времето".
Сега искам всички да сложите шапките-мислителки...
защото сега всеки трябва да нарисува бъдещето както си го представя.
Тогава ще сложим рисунките в капсулата
и след 50 години група деца, точно като вас
ще я отворят, за да видят какво сте нарисували.
Не е ли вълнуващо? - Да, г-це Тейлър!
Да започваме.
Прекрасен космически кораб. Много хубав робот.
Времето изтече! Предайте работите си!
И не забравяйте да напишете името си на плика!
Лусинда, трябва да приключваш!
Лусинда, трябваше да нарисуваш картина.
Това беше твоя идея.
Хайде, приключвайте всички!
Приветствам всички наши приятели и колеги с "Добре дошли"!
Ние, учениците и преподавателите от основно училище Уилям Доус,
полагаме тази капсула на времето в чест на новото ни училище.
И предаваме на нашите потомци да отворят това хранилище на историята
след 50 години.
За бъдещето и обещанията, които то крие!
Моля ви, помогнете ни да я открием!
Моля ви, накарайте ги да спрат!
Пророчеството
В наши дни
Кейлъб, виж това!
Какво има?
Пръстените на Сатурн очакват Вашето одобрение!
Откривали ли са живот на други планети?
Все още не. Засега сме сами.
Добре. А на колко може да има?
Предвид броя на звездите в галактиката, подобни на Слънцето,
и коефициента на планетите, наподобяващи нашата...
Има 10 млн възможни светове и 4 млн на "възраст" да са създали живот...
Защо питаш тогава? - Да разбера дали ме слушаш.
Къде отиваш? - Да гледам Дискавъри.
Но в момента приготвям известните "съботни хот-догове на татко"...
Не мога да ги ям. Реших да стана вегетарианец.
Ами защо не каза на "снабдителя" тук?
Точно това направих сега! Казах ти!
Изключвай го! - Не, още малко остава.
Няма да можеш да се концентрираш утре в часовете.
Утре нямам часове. 50-годишнината е. Забрави ли?
Не съм забравил.
Когато преди малко казах, че сме сами
имах предвид "в космоса".
Не говорех за рай или нещо такова.
Сигурен съм, че където и да е майка ти...
Татко... ти дори не вярваш в рая. - Не съм казвал това, Кейлъб.
Казах, че никой не знае със сигурност.
Ако искаш да вярваш, вярвай!
Хайде, стига толкова.
Аз и ти... заедно...
завинаги...
Обичам те. - И аз те обичам.
Масачузетски технологичен институт
Ще обсъдим една тема, която може да ви помогне със заглавие за рефератите ви.
Ще говорим за случайността и детерминизма във вселената.
Кой ще се включи? Джесика...
Според детерминизма случващото се в природата е следствие на
предшестващи събития и природни закони.
Всичко, довело до този момент, се е случило по определена причина.
Това е основната идея на детерминизма.
Спенсър... Кажи ми нещо за слънцето. - То е горещо.
Доразвий идеята си! - Температурата на повърхността е около 5500 градуса...
И 15 млн градуса в центъра. - Точно така.
Няколко думи за състава.
Основно водород. Също така и хелий, въглерод и азот.
Сега помислете за идеалната комбинация от обстоятелства,
която е поставила тази небесна огнена топка
на идеалното разстояние
от нашата малка синя планета, за да се развие живот на нея.
И да имате възможност да присъствате на тази приковаваща вниманието лекция.
Това е хубава идея... Всичко има цел...
Всичко се подчинява на реда... Всичко е детерминирано...
Но съществува и друга гледна точка.
Теорията за случайността, според която всичко е просто съвпадение.
Самият факт на нашето съществуване е просто резултат от сложна,
но неизбежна редица от химически взаимодействия
и биологични мутации.
Не съществува Върховен смисъл.
Не съществува причина.
Ами вие, професор Кеслър?
Вие в какво вярвате?
Аз мисля, че... гадостите просто се случват.
Но аз съм си такъв... Свободни сте!
Доста тежко за това време на деня.
Откога Катедра Космология отдава почит и уважение на моите лекции?
Откакто моят уважаван колега и астрофизик ми дължи услуга.
Какво е намислил ученият ти ум?
Помниш ли сестрата на Кам? Докторка с 2D?
Етично ли е да говориш така за сестрата на жена си?
Ами че то си е факт! Няма значение... Тя ще е в града този петък.
Намира те за "интригуващ", което аз интерпретирам като "обратен",
но явно греша. Тя "би се радвала на присъстието ти" за вечеря.
Не знам... - Длъжник си ми след последния път.
Кейлъб беше изпаднал в паника... - А предишния път го болеше гърлото
По дяволите! Церемонията на Кейлъб. Съжалявам Фил!
Хей, ами за петък? - Ще си помисля.
Преди 50 години учениците и преподавателите в това училище
са направили предположение какво крие бъдещето за нас.
Днес ние ще разкрием това, което те са ни завещали.
Сега бих искала да ви представя един много специален човек...
Госпожица Присила Тейлър.
Тъй като е присъствала на първоначалната церемония...
смятаме, че тя трябва да има честта днес.
Беше забравил, нали? - Дойдох навреме да те чуя как пееш.
Беше най-добрия. - Невъзможно е да си ме чул.
Чух те, кълна се!
Да вървим! Започват!
Не се блъскайте! Всеки ще получи плик!
Отваряйте ги много внимателно!
Ти какво получи? Скука! Всички други получиха картинки.
Кейлъб, внимавай къде го слагаш. Не искам пак да го загубиш.
Издава странни звуци. - Опитай за намалиш звука.
Татко, познаваш ли Джейсън от отбора по футбол?
Ще ходят на вилата този уикенд, каза че и аз мога да дойда.
Звучи интересно. - Имат лодка.
Баща му казва, че може да ни разходи по езерото.
Ще си помисля. - Значи "не".
Значи, че ще си помисля.
Какво прави това тук? Не е трябвало да го носиш.
Трябваше да остане в училището. - Може да означава нещо.
Може да е карта или нещо такова.
Може, но не трябва да го взимаме.
Още утре да го върнеш в училище, разбра ли?
Хайде, време е за лягане!
Лека нощ, миличък. - Лека нощ, мамо.
11.09.2001г.
В памет на изгубените 2996 човешки живота в този ден.
Какво е това, по дяволите!
4056 жертви
17 януари 1995 6434 жертви
Самолетна катастрофа 270 жертви
168 жертви в Мексико...
419 умират при верижна...
В памет на изгубените 1577...
229 866 жертви
Господи!
Татко, ще закъснеем!
Мерси, че ни докарахте, г-н Кеслър.
Зле ли ти е? - Добре съм.
Държиш се странно днес. - Странно?
Просто имах много работа снощи.
Чао, тате! - Чао!
Обсерватория на Масачузетски технологичен институт
Погледни числата след датите.
2996. Това е броя на жертвите при инцидента.
Следи ми мисълта. Знам, че звучи странно...
Тези дати кореспондират със всеки голям инцидент по света...
през последните 50 години, в идеална последователност.
Освен три, които още не са се случили, като започнем с това.
Значи тук се предсказва, че утре някъде по света...
ще умрат 81 човека в някаква трагедия.
Ти чуваш ли се какво говориш? - Да.
Звучи прекалено откачено. Прекалено, дори за теб.
Какво е това? - Отвори го.
Защо ми казваш това?
Денят, в който Алисън умря при онзи пожар, и той е в списъка.
На лист хартия, погребан под земята цели 5 десетилетия.
Можеш ли да обясниш това, Фил?
Цяла нощ будувах, преглеждах списъка отново и отново.
Опитах се да го осмисля и не можах.
Може би някой си прави гадна шега. - Да, бе...
Само дето аз ги видях, когато го извадиха.
Видях как вадят капсулата от земята... и подават запечатания плик на сина ми.
Нека те попитам тогава. Какво означават всичките неоградени числа?
Все още не знам. Може би нищо, може... - А може и всички да не означават нищо
Фил, нека започнем отначало. Не казвам, че 81 души ще умрат утре.
Искам да разбера защо ТОВА твърди, че ще умрат.
Да, признавам, че е плашещо. Но нека го погледнем от тази страна.
Всички тези неоградени числа, които нямат връзка помежду си.
Нумерология, Кабала и какво ли още не.
Това са системи, които придават значение на поредици от числа.
И всички са златни мини. Защото хората виждат това, което искат да видят.
Наистина ли мислиш, че и при мен е така.
Да, мисля, че загубата на Алисън те изкара от релси
и това изкривява преценката ти. Не си ли съгласен?
Просто казвам, че изкривява преценката ти.
Къде отиваш? - Извън университета.
Но си я спомняте, нали? - Да, спомням си Лусинда.
Беше толкова тъжно момиченце.
Желаете ли студен чай? - Не, благодаря.
Спомняте ли си деня, в който заровихте "Капсулата на времето"?
Децата толкова се вълнуваха. - Ами Лусинда?
В този ден не можахме да я открием.
Беше се скрила в един килер под гимнастическия салон.
Дращеше по вратата с нокти, като животно.
Дращела е по вратата?
Защо се е скрила? - Не съм сигурна...
Тя бавеше часа с писането на тези глупости.
Трябваше да й измъкна листа.
И тогава я открихме. Знаех, че нещо е изплашило горкото дете.
Но така и не можахме да я накараме да ни каже какво.
Г-це Тейлър, синът ми получи съобщението на Лусинда.
Спомняте ли си това? Това ли е написала?
Професоре, проверявате паметта на старата жена?
Можете ли да повярвате, че са минали 50 години? - Да, много време.
Сигурна съм, че е това.
Колко съм невъзпитана. Не ви предложих нещо за пиене.
Желаете ли студен чай? - Не, благодаря.
Мислех си дали не мога да се срещна с нея.
Съжалявам, Лусинда почина преди няколко години.
Аз съм бащата на Кейлъб Кеслър.
Искам да разбера имената на мъжете, които извадиха капсулата вчера.
Не виждам защо това е проблем.
Кой беше този? - Не знам. Някакви хора.
Какво ти дадоха? - Това. Готино е, нали?
Нали съм ти казвал да не говориш с непознати.
Написа ли си домашното? - Дай ми още 10 минути да потренирам.
Не ме карай да повтарям, Кейлъб.
На каква възраст хората се учат да чукат? - Казах, че ще се отбия.
Днес съм на смяна. Не получи ли съобщението ми?
Бях зает. Спри да си играеш с вещите ми.
Ти винаги си зает. - Да... да, така е.
Как е племенникът ми? - Решил да става вегетарианец.
Какъв? - Защо, проблеми ли има?
Да не си го хранил със "съботните хот-догове на татко"?
Ако имаш нужда някой да го вземе за една вечер...
Да можеш да излезеш като нормалните хора...
Благодаря за предложението, но ние сме добре така.
И ако щеш вярвай, ние двамата се справяме добре.
Можеш да докладваш това в Генщаба.
Мама ти изпраща поздрави. Татко също.
Грейс, недей!
Явно не ти харесва да си синът на пастора.
"Аз съм синът на пастора" - Добре, но все пак си негов син.
Престанете с това. - Той би ли престанал?
Притеснява се за теб. Всеки път като го видя.
Той ли казва така? - Не се налага да го казва.
Все някога трябва да говориш с него.
Това не може да продължава вечно. А той иска и още нещо.
Кейлъб да има дядо. И обратно.
Добре, тръгвам си.
"А ти как си? Какво става с теб?" "Добре съм, благодаря, че попита!"
Утре трябва да ставам рано. - За какво? Ще се помоля за теб.
Моля те... недей...
Експертите твърдят, че слънчевите изригвания този уикенд...
може да влошат мобилните комуникации. Експертите!
експлозия на платформа в Мексиканския залив...
е причинила пожар, горял 3 часа, преди да бъде изгасен.
Все още не се знае причината за експлозията.
Предполага се, че може да е проблем в охлаждащите системи.
С помощта на спасителен екип... екипажът е евакуиран без жертви.
Ало? - Татко, къде си?
Днес е твой ред да ни караш. - Много съжалявам, Кейлъб...
Ще ви взема след 10 минути. - Добре. Чао!
Основно училище Уилиам Доус...
Няма алтернативни маршрути.
Това е телефонът на Фил и Ким. Не можем да отговорим сега. Оставете съобщение!
Фил, обажда се Джон.
Съжалявам да вчера. Нещо съм се сдухал напоследък.
Виж, не съм готов все още да се срещам с някой специално...
но с удоволствие приемам поканата ти за вечеря.
Мисля, че за мен ще е добре да изляза малко...
Неоградените числа показват мястото.
ТОВА място.
Всичко наред ли е? - Господине, трябва да се върнете в колата си.
Има ли ранени? - Няколко, но нищо сериозно.
Помощ!
Добре ли сте, господине? - Отдръпнете се, господине!
Може ли да се качиш горе, докато говоря с баща ти?
Нали не си му казала нищо? - Не и най-лошото.
Предполага се, че жертвите са 81.
Има ли нужда да поговорим за нещо?
Аз просто...
искам да поспя.
Какво става, татко? Какво се случи?
Един камион беше аварирал на магистралата.
Има и още нещо, нали?
Аз си лягам...
Напиши си домашните и си лягай и ти.
Без телевизия тази вечер. - Защо? Винаги гледам телевизия.
Стига въпроси, Кейлъб.
Мога да задавам въпроси, когато ме караш да върша нелогични неща.
Не ми даваш да играя футбол, не ми даваш да отида с Джетсън...
А сега не ми казваш какво става и защо се държиш така странно.
Вече не съм дете.
Боже, Джон... Бил си там?
Датата, броят на жертвите, GPS координатите.
Как не съм го видял? - Това не беше съвпадение...
Аз бях там в точния момент, когато предсказанието се сбъдна.
Това не беше съвпадение. - Да, Джон, не твърдя, че е.
Как се нарича това? Синхроничност?
Две събития, които не са свързани... Изваждането на капсулата и...
самолетната катастрофа, се обединяват, за да станат значими в нечии очи?
Твоите. - Продължавам да виждам лицата им.
Горящи!
Виж. Лутаме се в тъмното. Нямаме отправна точка...
Вариантите на значението са страшно много.
Остават още два инцидента. - Какво намекваш?
Числата. Предупрежденията. Предназначени са за мен.
Може да са предупреждение да стоиш настрана.
Можеше да умреш днес, Джон.
Да оставиш Кейлъб сирак. И искаш пак да се излагаш на опасности?
Остават още два инцидента.
В момента ученият ми ум е уморен и нищо повече не може да направи.
Както и твоят.
Кейлъб, какво става? Всичко е наред!
Това е само кошмар. Само кошмар.
Не се доближавайте повече! Чувате ли!
Защо не отидеш да разгледаш. Аз ще те настигна.
Знаеш ли, че всички вълци се раждат глухи?
Но когато пораснат могат да чуят друг вълк от 15 километра.
Откъде знаеш това? - Прочетох го в Нешънъл Джиографик.
Това вашата дъщеря ли е?
Да. Защо? - Защо ли? Това е синът ми...
Изглежда вече са се сприятелили.
Да, Аби много се интересува от животните.
Още от малка е просто запленена от тях.
Той също. Харесва изчезналите видове.
Аз съм Джон. - Здравейте! Даяна.
Какво правят сега? - Показва й нещо на езикът на знаците.
Съжалявам, не знаех, че е... - Не е.
Просто бърка звуците.
Носи апаратче, но е глух.
И е много добър със знаците.
Тук е ужасно горещо.
Сигурно климатикът не работи. - Тате, може ли нещо за пиене?
Може ли и за мен? - Желаете ли да ни придружите с Аби?
Да, би било хубаво.
Аби, това е Джон. - Здравей, Аби!
Понякога е трудно, когато си сам.
Чувството ми е познато. - И вие ли сте самотен родител?
Разделихме се преди години... Той не беше подготвен...
и аз взех това решение. - Не знае колко губи.
А вие? Разделени ли сте...
Даяна...
...ние не се срещнахме случайно.
Трябва да говоря с вас за нещо...
...да ви попитам нещо за майка ви.
Какво за майка ми?
Имала ли е някакви...
...способности?
Способности? - Дарба. Някаква дарба.
Кой сте вие? -Не ме познавате.
Аз съм Джон Кеслър, преподавам астрофизика в МТИ.
Синът ми ходи в същото училище, в което е ходила и майка ви.
Преди 50 години е поставила това в капсула на времето...
Списък с дати и събития, които според мен е смятала...
...че ще се случат.
Не знам за какво говорите... -Ако поговоря с вас или с баща ви...
Баща ми умря!
Вярвам, че е възможно да има хора...
като майка ви, Лусинда, които виждат нещата преди да са се случили.
Аби! Тръгваме си! Миличка!
Аз проследих предсказанията на майка ви...
и видях как 81 човека изгоряха в самолетната катастрофа онзи ден.
Когато и където беше предсказала, и не можах да направя нищо да го предотвратя.
Тя казва, че 170 човека ще умрат в Ню Йорк утре
и след 3 дни, на 19 октомври, още 33.
Не се доближавайте до мен и дъщеря ми!
Аби, хайде да вървим!
Стой тук! Даяна!
Мисля, че синът ми има нещо общо с това.
Не знам защо и как, но мисля, че е в опасност и ви моля...
Моля ви, помогнете ни!
Не мога.
...ФБР предупреждава за вероятност от бомбена заплаха.
...след като в доклада се споменава за атака срещу голям град на Източния бряг
Призовават се гражданите да бъдат нащрек!
ФБР. С какво... - Атаката ще бъде утре на ъгъла...
на Лафайет и Уърт стриит. Разчистете района...
до полунощ. Разбрахте ли ме? - Господине, позволете ми да ви..
Моля ви! Направете каквото ви казвам или много хора ще умрат!
Обаждането не е фалшиво!
Каза, че можеш да го гледаш.
Какво не ми казваш?
Не му позволявай да гледа новините!
Защо пресечката не е отцепена?
Моля? - Защо тази пресечка не е отцепена?
Не ви ли казаха за атаката. - Моля, успокойте се!
Ако ме придружите, ще се погрижим за този проблем.
Господине!
Слезте от влака! - Защо? Какво става?
Просто вземете детето и слезте. - Какъв е проблема, приятел?
Спри на място!
Полиция! Заповядвам ви да спрете!
Това е той! Трябва да спрете него!
Полиция! Обърнете се!
Веднага! Горе ръцете! - Моля ви, няма да се повтори. Ще ги върна!
Назад! Вървете назад!
...смята се, че електростатична искра е причината за...
инцидента от преди два дни...
По повод ужасяващата катастрофа в Манхатън...
захранването в Лонг Айлънд и още два...
Задържаха ме на работа. Идвам след половин час.
Добре съм! Ще се видим след половин час.
Кейлъб, влез в къщата.
Искаш ли да разгледаш? - Да.
Каза 19 октомври...
Майка ми постоянно говореше за този ден.
Казваше, че тогава ще умра.
През целия ми живот това е тегнело над мен.
И над Аби.
Просто не вярвам, че някой може да предскаже бъдещето ми.
Пък и какво значение има.
Накрая всички умираме.
Не искам да знам какво ми готви съдбата.
Миналата година съпругата ми беше във Финикс по работа...
няколко дни преди рождения ми ден...
...в 4h сутринта в хотела й избухнал пожар.
Според разследващите Алисън е починала в съня си от вдишания дим.
Нищо не е усетила.
Докато е умирала аз бях в къщи, в предния двор...
Винаги съм мислел, че когато хората, които обичаш
са в опасност - би го усетил.
Аз не почувствах нищо...
...нищо...
Просто събирах нападалите листа.
Толкова съжалявам, Джон. - Мисълта ми е, че...
от този момент нататък аз реших...
...че никой не може да знае какво предстои.
И че животът е просто низ от случайни събития и грешки.
И тогава получих този лист.
Ако той беше достигнал до мен, преди Алисън да умре...
аз можех да я спася.
Трябва да знам.
Все още е тук.
Какво е това? Видял ли си това?
Аби понякога прави така. Пише буквите огледално.
Последното число. Не мисля, че е 80. Мисля, че това е ВО.
Инициали. Говорят ли ти нещо?
Не знам.
Бях на девет години, когато почина от свръхдоза.
Тук идвах винаги придружена от баща си.
След като идентифицирахме тялото...
...така и не се върнахме да приберем нещата й.
Когато бях малка, майка ми казваше, че чува гласове.
Който шепнат... Казвали й ужасни неща.
И един ден баща ми дойде и ме отведе...
Каза, че тя е болна.
Казваше, че се е преместила тук, за да се подготви.
Така и не разбрах какво има предвид.
Една Коледа направих този подарък за нея.
Не знаех, че го е запазила.
С часове се взираше в тази картина.
Тук я откриха.
Ето там.
Библия
Видя ли достатъчно.
Да. Добре, ще...
ВО не е определен човек.
ВСИЧКИ ОСТАНАЛИ
Аби, недей!
Всичко е наред. - Те бяха тук. - Кои?
Кой беше тук, Кейлъб? Нараниха ли ви?
Не. Говореха ни. - Какво казаха?
Не знам. Всички говореха едновременно.
Казаха, че можем да тръгнем с тях, ако решим.
Кой каза това?
Шепнещите хора.
Заключете вратите!
Какво искате от сина ми?
Отговорете ми!
Знам само, че ни следват от дни.
Мисля, че някой ни следва и нас двете с Аби.
Затова не е записала координати след последната дата.
Този път няма определено място.
Да не би да твърдиш, че майка ми е можела...
...да види края на света?
И утре всички ще умрем?
Тя беше неуравновесена, може всичко да е просто плод на въображението й!
До момента се оказва права.
За всичко.
Аби е всичко, което имам, Джон.
Не мога да позволя нещо да й се случи.
Кейлъб, трябва да поспиш.
Аз ги чувам как шепнат понякога, точно както Аби.
И Лусинда ли ги е чувала?
Мисля, че да.
Наистина ли всички ще умрем?
Не. Никога не бих позволил това да се случи, Кейлъб.
Чуваш ли ме? Никога!
Ти и аз...
Аби, какво би искала за закуска?
Какво правиш, мила?
Това е слънцето.
Трябва да проверя нещо. Вие с Аби идвате с нас.
Джон, какво става?
Какво става? Звъня ти постоянно след като чух за инцидента в метрото.
Спомняш ли си доклада ми за повишената слънчева активност?
Разбира се. - Открих доказателства за свръхмощни изригвания.
Измерените данни бяха извън диапазона.
И двамата сме сгрешили. Данните наистина са били предупреждение...
но не просто случайно предупреждение за нас, учените.
Били са предупреждение за всички!
Добре, вече съвсем официално ми изкара акъла.
Суперизригване! В слънчевата система.
Радиационна вълна от 100 микротесла, която ще разруши озоновия слой.
Унищожавайки всеки жив организъм на планетата.
Трябва да уведомим всички. НОАА... - Вече знаят.
Очаквам да пристигнат всеки момент.
Мислех, че всичко това се случва по някаква определена причина.
За какво ми е това предсказание след като нищо не мога да направя?
Как се предполага, че ще предотвратя края на света?
Върви си, Фил. Бъди до Ким.
Как може да съм толкова глупава... През целия си живот...
съм знаела, че е права, а се преструвах, че е луда...
Ако не скрием под земята имаме някакъв шанс, нали?
Възможно е.
Знам едни пещери... почти никой не знае за тях.
Играех там като дете.
Можем да опитаме там, нали?
Кейлъб, събери малко дрехи и обувки в една раница.
Даяна, натовари всичката храна и вода, която можеш, в пикапа.
Ще се постарая да се върна до 10 минути.
Завинаги Заедно
Алисън искаше да ти се обадя.
Денят, в който замина за Финикс... искаше да й обещая, че ще ти се обадя.
Знам, Джонатан.
Толкова отдавна не сме говорили... вече дори не помня защо.
Трябва да ти кажа нещо... - Да?
Проповедта, която четеш всяка година за дарбите на Светия Дух...
Едната бе дарбата да предсказваш...
Да, спомням си. Църквата трябва да уважава пророчеството.
Аз направих едно пророчество. Скоро ще се докаже, че съм бил прав.
От теб сега искам да го уважиш и да го приемеш за истина.
Жегата, която ни мори, няма да намалее.
А напротив - ще се влоши... Неимоверно...
Искам да вземеш мама и Грейс, както и всички запаси, които можете...
и да слезете под земята тази вечер, в мазето, в канализацията...
Колкото можете по-надълбоко и колкото можете по-бързо.
И това ще ни опази от жегата?
Не съм сигурен...
...но трябва да опитаме, нали?
Съжалявам, Джон, но няма да ходя никъде.
Ако ми е дошло времето, значи е така.
Ще бъда готов, когато и да ме призове добрия Господ Бог.
Татко!
Джон? - Татко!
НЯМА СИГНАЛ
Кейлъб, да вървим!
Кейлъб, спри!
Какво правиш? - Аз ли направих това?
Това не е пътят към магистралата.
Чакайте ме тук!
Джон, защо се връщаме тук?
Моля те, трябва да тръгнем към пещерите!
Няма да ходим в пещерите. - Какво?
Знаела е координатите за последното бедствие. Опитала се е да ги запише.
Учителката я е прекъснала. Нямала е време.
Издрала ги е по тази врата.
Опитала се е да ни каже къде да отидем. - Това не се връзва.
Какво правиш? - Числата са ключът към всичко.
Моля те, трябва да тръгваме!
Ще вземем моята кола. Хайде!
Товарете всичко отзад!
Ами татко? - Той трябва да довърши нещо.
Ние ще тръгнем преди него. Той ще ни настигне.
Даяна...
Кейлъб!
Къде отиваме, мамо? Опитваме се да се скрием от шепнещите хора ли?
Да, миличка. Те няма да ни открият там, където отиваме.
Мамо, те знаят къде сме. - Откъде знаеш?
Те ни казаха. - Пак ли ги видяхте?
Не, те просто ни говорят.
Как ви говорят? - Шептят... в главите ни.
Искам да се обадя на баща ми. - Телефонът не работи.
Уверявам те, че ни следва. Ще му се обадим като пристигнем.
Чакайте тук!
Пета колонка
Това е важно съобщение!
Това не е учение! Това е важно съобщение!
Увеличете го!
...ще продължи по дълго и ще причини повече щети от очакваното.
Препоръчваме ви да останете по домовете си до следващо нареждане.
Дръжте домашните животни на закрито, запасете се с вода и ако е възможно...
търсете сигурни убежища.
Президентът и подчинените му ще бъдат преместени на сигурно място.
Татко? - Кейлъб, добре ли си?
Кажи ми къде сте? - На една бензиностанция. Не знам къде точно.
Кейлъб, връщай се веднага в колата!
Движим се на запад. Съжалявам, направих го заради Аби и Кейлъб.
Трябва да стигнем до пещерите.
Открих числата. Мястото е при караваната на майка ти.
Не ми причинявай това, моля те! - Знам как звучи.
Искаш да отидем на мястото, където ще се случи всичко.
Пещерите няма да помогнат! Всички ще умрем!
Останете където сте. Идвам веднага! - Не, трябва да отидем в пещерите.
Имаме шанс! Ти каза, че слънцето не може да стигне долкова надълбоко.
Пещерите не могат да ни спасят. Нищо не може!
Радиацията ще проникне на километър в земната кора. Чуваш ли ме?
Единственият ни шанс е да отидем там, където ни казват числата...
Не ти вярвам. Ще заведа децата там. Трябва да спасим децата!
Даяна, Келъб е мой син!
Къде отиде тя?
Всички тези ще се чувстват много тъпо на сутринта
От тук е минала една жена. С две деца. Тя крещеше.
Обади ми се от вашия телефон. С нея имаше 9-годишно дете.
Някакъв мъж взе колата на жената с децата вътре. Тя тръгна след него.
На къде тръгнаха? - Натам.
Къде са децата? - Не можем да ви помогнем в момента.
Зареди. Пази се!
Отново. Пази се!
Час на смъртта? - Полунощ. Точно!
Имаме ранен. Трябва ни помощ!
Съжалявам!
Къде е той? Къде е Кейлъб?
Върнете ми го! Върнете ми го!
Веднага! - Тате, недей!
Ранен ли си? Какво ти направиха? - Всичко е наред, татко. Добре съм.
Това е приятелчето ми. Казаха, че мога да го задържа.
Кейлъб, искам да дойдеш с мен. Трябва да вървим.
Но ние трябва да тръгнем с тях. Те няма да ни наранят.
Аби, добре ли си? Майка ти би искала да бъде тук, мила.
Знам. Шепнещите хора казаха, че мама вече е в безопасност.
Те ни пазеха през цялото време.
Изпратили са съобщението, за да ни подготвят за идването си.
А сега са дошли да ни отведат.
Кои сте вие?
Трябва да вървим, тате. Избрали са ни, за да започнем отначало.
Да дадем ново начало на всичко.
Как така? Не разбирам!
Защо говори така, татко?
Какво казва? - Казва...
"само децата трябва да тръгнат"
Тези, които са чули призива.
Моля ви...
Не мога да тръгна с теб, Кейлъб.
Не мога да тръгна с теб. - Те са ни избрали да тръгнем.
Не са избрали нас, Кейлъб. Избрали са вас.
Вас двамата.
Сега трябва да се грижиш за Аби. Трябва да си силен, заради нея.
Не искам да тръгна без теб.
Те можеха да те отведат, но не го направиха.
Трябва сам да вземеш решение. - Но ти обеща...
че ще бъдем заедно завинаги.
И ще бъдем... Аз не те изоставям.
Но ти трябва да тръгнеш... с тях...
Спри, Кейлъб... Чуй ме!
Ще бъдем заедно... Всички ще бъдем заедно...
И мама ще бъде с нас. Сигурен съм в това.
Вземи това... с теб.
Един ден ще разбереш какво означава.
Обичам те, татко!
Къде е Кейлъб? - На сигурно място.
Ще останем в ефир, докато това е възможно.
Единственото, което можем да кажем, е това, което повтаряме цяла сутрин.
Намерете каквото и да е подземно укритие.
Това не е краят, сине. - Знам!
Субтитри: Pisank@