V průběhu let mi dávali různá jména.
Diablo Gato.
Huňatý milenec.
Chupacabra.
Hravá vášeň.
A zrzavý zabiják.
Ale pro většinu
jsem Kocour v botách!
Psanec.
HLEDÁ SE
Nikdy na tebe nezapomenu,
Margherito.
Chtěl jsem říct, Roso.
Promiň. Asi bych měl jít.
Nemůžeš utíkat věčně, Kocoure v botách!
Co mám říkat?
Byl jsem zlobivé koťátko.
Prchal jsem před zákonem
a byl stále na útěku.
Hledal jsem způsob, jak očistit své jméno.
A tu šanci jsem dostal
tohoto osudného večera.
FESTIVAL OHNĚ
A KUŘAT
Pojď sem, čiči čiči!
Raule.
Prý tu lišky dávají dobrou noc.
Ale počkat, vždyť je to kocour!
Jednou leche, prosím.
Co tu chcete, seňore? Ztratil jste klubíčko?
Velmi vtipné.
Jedno leche. Tady to je.
HLEDÁ SE KOCOUR V BOTÁCH ODMĚNA 500
Nehledám problémy.
Jsem jen prostý gato, který si chce vydělat na jídlo.
Možná byste mi, pánové, mohli poradit, kde získat nějaký peníz?
Tady tě čekají jenom problémy, Kocoure v botách.
Někdo z nás by mohl upozornit stráže,
že jsi tady, a odměnu si rozdělíme.
Naštvali jste kocoura. A kocoura naštvat opravdu nechcete!
V kostele sv. Michaela vztyčili
zlatou sochu panny Marie Guadalupské.
Kostely nevykrádám.
Sirotčinci pro chlapce někdo daroval stříbrné svícny,
- krásně by ozdobily tvůj dům. - Sirotky bych nikdy neobral.
A co Jack a Jill?
- Zešílel jsi? - Kdo?
Vražední psanci Jack a Jill někde získali
- kouzelné fazole. - Neutahuj si ze mě s kouzelnými fazolemi!
Hledám je půl života. Ty neexistují.
Ne, kocoure.
Viděli jsme je.
Tohle
jsou legendární fazole.
Vyrostou z nich stonky do Země obrů
a ke Zlaté huse.
- Zlatá husa. - Taková loupež
- tě zajistí na celý život. - Na všech devět životů.
- Ukaž mu zlatá vejce. - Ne!
Děkuji, pane, už jsem viděl dost.
Jedině kočka, co chce chcípnout, by ukradla fazole Jackovi a Jill.
Jediné, co chci, je splatit starý dluh.
A teď k tomu mám příležitost.
A nyní,
kde najdu Jacka a Jill?
Je mi líto. Máme obsazeno.
Myslím, že jeden pokoj se uvolnil.
Rádi bychom kontinentální snídani zdarma.
A ne, že nás ošidíte na mini muffinech.
PÁN A PANÍ JACK A JILL
Mini muffiny vůbec nemáme.
Víš, Jill,
přemýšlel jsem.
- Tak to vyklop. - Já...
Jak dokončíme tu prácičku s kouzelnýma fazolema
a zajistíme si hromadu zlatých vajec,
Pokračuj.
Tak bychom mohli omezit ty únosy a vraždy.
Je to zábava, to jo, ale...
chtěl bych dítě.
Jaký dítě, Jacku?
Dítě jako my, Jill. Vychováme ho třeba jako veverku.
Svaté fazolky!
Ony existují.
Od toho, co jsi spadl a praštil se do palice,
meleš samé hlouposti.
Hodilo by se, mít dalšího střelce při přepadech.
Možná jsem řízla příliš hluboko...
Hej!
Co tu chceš?
Kdyby to byla holka, byla by silná jako ty.
Ne! Ne! Ne!
Ty, ty! Okamžitě stůj!
Já nevím, Jacku.
To mám jako jezdit a střílet s děckem na zádech?
Dneska se na ně dělají batohy. Jak já to vidím, Jill...
Ty fazole jsou moje!
Mě?
Zlomíš jako mě?
Ty mě zlomíš?
Hledáte něco?
Ne.
Ne hablo inglés.
Za tohle mi zaplatíš!
Ne!
Chupacabra! Chupacabra! Chupacabra!
- Chupacabra! - Co blázníš, ženská!
Ty kouzelné fazole měly být moje!
Právě jsi mě připravil o šanci na zlatá vejce, mi amigo.
To si vyřídíme.
TANEČNÍ SOUBOJ V ÚTERÝ VEČER
Tak dobrá.
Jestli to má být taneční souboj,
pak tě v úterním tanečním souboji utancuji k smrti.
Taková opovážlivost, dělat na mě záchodek!
Hele!
Udržíš krok?
Postav se mi, máš-li odvahu.
- Tys mě praštil kytarou? - Ty, ty jsi ženská?
Amatére.
Seňorito, počkejte!
Zvu vás na skleničku leche! Jsem milovník, nejsem
bojovník.
Haló!
Vy se přede mnou skrýváte?
Také si rád hraju.
Cítím ve vás spřízněnou duši, a...
cítím něco známého.
Něco nebezpečného.
Něco
jako snídani.
Už je to dlouho, bratře.
Zatracené vejce.
Valda Alexandr Cvalda.
Jak se mi opovažuješ přijít na oči.
Vím, že se zlobíš.
Máš na to plné právo.
Ale rád tě vidím, Kocoure.
- To jsou nové boty? - Ne!
Ty samé boty jsem měl, když jsi mě zradil.
Já že tě zradil?
To tys mě nechal na mostě obklíčeném vojáky!
Vždyť se o tom zpívá!
A proč jsme se na tom mostě vůbec ocitli?
Protože jsme byli bratři. A bratři
- si navzájem kryjí záda... - Valdo!
Nezapomeň, proč tu jsme.
Měl jsem to tušit.
Už jsem měl kouzelné fazole na dosah
a ty jsi mi poslal do cesty tuhle ďábelsky atraktivní kočku.
- Jsi prokletím mého života. - Počkej. Vyslechni mě. Ano?
Ano, poslal jsem Čiči, aby tě přivedla. Ale ona není obyčejný zloděj.
Je to Čiči Tlapička.
Nejlepší zlodějka ve Španělsku.
Na chlapa máš dost vysoké podpatky, nemyslíš?
Se schopnostmi Čiči, tvým kordem a mou hlavou
máme šanci uspět.
Kocoure, ty nejlíp víš, že se ještě nikdo nevloupal
do hradu obrů, a vrátil se odtamtud živý.
Jestli chceš přežít, potřebuješ plán.
A já se na to připravoval celý život. To víš.
Na rovinu.
Beze mě, Kocoure, ani nevíš, kam ty fazole zasadit.
Ale Jack a Jill to vědí. A jsou na cestě.
Po stonku vyšplháme jako psanci, ale sešplháme jako legendy.
Tak co říkáš?
Plácneme si?
Ne.
Nikdy.
Omlouvám se, ano? Jak dlouho se chceš zlobit?
Je to už sedm let! To je tak 35 kočičích.
Potřebuješ mě!
A já potřebuju tebe.
Kocoure! Máš představu, co dělají vejcím ve vězení San Ricardo?
Řeknu ti to, příteli.
Ale není to snadné.
Adiós,
Valdo Cvaldo.
- To je zlé. To je zlé. - Neboj se. Postarám se o to.
- Vím jak to zapříst. - Chmurný příběh plný lží
v mastné skořápce, co smrdí jako pukavec.
Měl bych tě rozlousknou...
Mám tě.
Copak jsem to našla.
Někdo tu přišel o zlaťáky.
Jsi nebezpečná.
Valda říká, že máš nebezpečí rád.
Jen si představ ty průšvihy, co bychom mohli zažít.
My dva, společně.
Můžeme ukrást hodně zlatých vajec.
A navíc
- mi to dlužíš. - Já ti něco dlužím?
- Praštil jsi mě kytarou. - Té kytary je mi líto.
Dobrá, odpouštím ti.
Tak, jdeš do toho?
Je tu jeden malinký, titěrný háček.
A jaký?
Děláš pro to vejce!
Ale no tak, Kocoure.
To, co se stalo mezi tebou a Valdou, bylo to tak zlé?
Obávám se, že já a Valda
jsme zašli příliš daleko.
Začalo to před dávnými časy.
Ale ne, ne. Opravdu mi nemusíš vyprávět
- celý životní příběh. - Možná se na to posaď.
Místy to bude celkem
bolestné.
Dobrá, tak sem s tím.
Byl to rok, kdy vůbec nezapršelo.
Vál silný vítr a košík mi byl malý.
Celé dny mě unášel.
Hladové kotě bez mléka, mámy a místa k vyčurání.
Útočiště jsem našel v domě ztracených dětí.
SIROTČINEC
Jmenovala se Imelda.
A jako matka mě přijala do svého srdce a vychovala jako vlastního.
Ticho.
- Silencio. - Byl to dobrotivý anděl.
Ticho!
Většinou.
Ráda bych vám představila nováčka.
To je dobré, pequeño. Ukaž se nám.
No tak.
- A tenkrát jsme se potkali. - Valda Alexander Cvalda.
Hej, fousku! Sedíš na místě Pasáčkovi.
No tak. Je to nutné?
Proč si netroufneš na někoho staršího?
- Někdo se tě ptal, snídaně? - Vzpomeň si, co říkala Imelda.
Když máš záchvat hněvu, zatrub si na ovečky.
- Zatočíme si. - Prosím, netočte mě. Netočte mě!
Ne, znovu ne! Praskne mi žloutek!
A i když ukradlo mé fazole, tak se mě to vejce zastalo,
a já se rozhodl,
že mu budu vždycky krýt záda.
Páni!
To bylo ohromné. Díky!
Hej, vaječino!
Na tom malém vejci mě něco zaujalo.
To jsi ty.
Sbírám je už měsíce. Nikdy nevíš,
kdy budeš mít štěstí. Víš, co tím myslím?
Kouzelné fazole,
o ty jde.
Ahoj?
Povíš ostatním dětem, že věřím na kouzla?
Uděláš to?
Ne?
Jak se jmenuješ?
Ty toho moc nenamluvíš, co?
Tak ti budu říkat Jiskra.
Fousek?
Zoltar!
Tak co třeba Kocour?
Valda byl plný fantazie a vynálezů.
Dolů je to tak 15 metrů?
Jdeme na to.
Trochu mě šťouchni!
Podívej, Kocoure, já letím!
Vyprávěl o legendách o dobrodružstvích, o jakých se mi ani nesnilo.
Až najdu ty kouzelné fazole,
vyrostou přímo až do mraků,
kde strašný a obávaný obr hlídá svůj největší poklad.
Zlatou husu.
Mít tak Zlatou husu. Stačí jedno.
Jediné její vejce ze mě udělá nadosmrti boháče.
Je to můj osud, Kocoure.
Nemůžu to vysvětlit, ale cítím, že patřím tam nahoru.
Hele, tohle je divné.
Tohle je jenom můj sen.
Nepotřebuju, aby mě někdo zdržoval.
Co to děláš?
Páni, to je dobré.
Ta věc s očima, ta je opravdu úžasná.
Nech mě o tom chvilku přemýšlet. Tak jo.
Asi jsem se zbláznil, ale...
já...
uvažuju o partnerství.
Potřebuju vědět jediné.
Umíš zabrat?
Si. Já umím zabrat.
Jé, ty mluvíš!
Pomůžeš mi?
Dobrá.
První pravidlo Klubu fazolí je:
o Klubu fazolí se nemluví.
Druhé pravidlo Klubu fazolí je:
o Klubu fazolí se nemluví.
- Připravený? - Jsem připravený
Od tohoto dne ať je známo...
Nikdy sami, spolu věčně...
- Valda a Kocour... - bratrství statečné.
A od toho okamžiku bylo cílem našeho velkého dobrodružství
najít kouzelné fazole.
Pomoz mi.
Vejce.
Valda měl nápady.
- Můj ty bože! - Vůbec jsem ho neviděl!
- To tak bolí! - A já je realizoval.
Jsem nakřápnutý!
Máme červené fazole, zelené fazole,
černé fazole, bílé fazole, ale žádné kouzelné.
- Nedáš si fazolový bonbón? - O, díky.
Za jejich nalezení bychom dali vše.
Málem bych zapomněl na to nejdůležitější.
To jsem já a ty, Kocoure.
Já a ty.
Ale nikdy jsme je nenašli.
A jak roky plynuly, nalezení fazolí
se stalo jen dětským snem.
A jako puberťáci jsme s Valdou začali přitahovat problémy
a často se do nich dostali.
To je potřetí tento měsíc, Imeldo. Příště je zavřu do basy.
Jsou to jen děti.
Jsou to zloději.
Vy jste přeci lepší.
Já ve vás věřím celým srdcem.
Nezklamte mě, prosím.
Nenávidím to tady.
Už se nemůžu dočkat, až odtud vypadneme.
Hoď si kamenem, uleví se ti.
Kámo, měli bychom zmizet.
Instinktivně jsem zakročil.
- Zachránil matku velitele! - Zachránil matku velitele!
Zachránil matku velitele!
Zachránil jsi moji mámu.
AŤ ŽIJE KOCOUR
Seňor Kocour je hrdina!
Dnes jsme byli svědky toho, že odvaha
může mít různou tvář!
Netušil jsem, že ten okamžik mi změní celý život.
Ty jsou pro tebe, chlapče.
Obuj je na znamení hrdosti
a spravedlnosti.
Nezklamu tě,
mami.
Nikdy jsi mě nezklamal,
můj Kocoure v botách.
Sice bylo divné, dát kocourovi boty,
ale, páni, seklo mi to!
Ale čím jasnější byla moje cesta,
tím víc se Valdova propadala do temnoty.
Díky, veliteli.
Dávej si pozor, s kým se kamarádíš.
Já vím, že jsem to neměl zkoušet bez tebe.
Tohle není kradení lízátek, Valdo. Začíná to být nebezpečné.
Máš pravdu! Musíme na to mazaně.
Podívej. Nesmíme se držet při zemi.
Mám v merku nějaké stříbro a je to brnkačka.
Ty a já, stačí pár sekund.
Už toho nech! Je to náš domov. Tady nám lidé nic neudělali.
Náš domov?
Dobrá, rozumím.
Dostal jsi pěkné boty a už pro tebe nejsem dost dobrý?
- To není pravda. - Nenarodili jsme se tady. Jsme sirotci!
- A máme jen jeden druhého, rozumíš? - Máme na víc.
- Ale jsme parťáci. - My jsme bratři.
Já už nikdy krást nebudu.
Ale Valda se tak snadno nevzdal.
Mám průšvih, Kocoure! Dlužím prachy Pasáčkovi a jeho bandě.
Jdou po mně. Pomoz mi přes tu zeď.
Musím jít. Pomoz mi přes zeď. Dostaň mě za tu zeď. Pospěš si!
BANKA SAN RICARDO
Tak, už mám všechno. Dokázali jsme to. Tak pojď!
Jak jsi mi to mohl udělat?
Udělal jsem ti laskavost! Konečně odtud můžeme zmizet!
Ty peníze patří lidem! Je to vše, co mají!
- Zneuctil jsi své boty! - Veliteli, prosím,
- vysvětlím to! - Zatkněte je!
Pospěš si! Dostaň se na most!
- Tys mě podrazil! - Musel jsem! Nedal jsi mi jinou možnost!
Mami.
Pequeño.
Bacha!
- Ale ne. - Kocoure, nemůžu vstát.
- Kocoure, pomoz mi. Nemůžu vstát! - Ani hnout!
Kocoure, zachraň mě!
Zachraň se sám.
Máme tě.
Toho dne jsem přišel o vše, na čem mi záleželo.
O bratra.
O čest.
O domov.
A myslel jsem na zklamání v máminých očích.
Od té chvíle jsem na útěku.
To vejce mě zradilo.
Jeho lži mě připravily
o vše.
- Hej. - Co? Já nespím!
Myslíš, že to nechci napravit?
Nemůžu dolů.
Poslyš. Každý den...
Každý den myslím na to,
o co jsem přišel.
O nejlepšího přítele.
O jediného přítele.
Teď to vím. Byl jsem chamtivý a zoufalý a zklamal jsem tě.
Zklamal jsem sebe.
Žádám jen druhou šanci.
Dej mi šanci a já ti pomůžu splatit dluh San Ricardu.
Prosím, Kocoure.
Dovol, ať ti dokážu, co pro mě přátelství znamená.
Udělám to.
To je skvělé.
Udělám to pro svoji matku a pro San Ricardo, ne pro tebe.
Nejsme partneři
a nejsme přátelé.
Souhlasím.
A slibuji, že tentokrát tě nezklamu.
Ano!
Klub fazolí je zpátky.
- Snad Valdův plán vyjde. - Poslouchej,
soustřeď se na svoji část.
Nezvorej to.
- Cože? - Zase ta maska?
Nepotřebuju rady od pána se zaprášenýma botama.
Jdeme na to, Kocoure. Teď!
Naše biologické hodiny tikají, drahoušku.
- Měli bychom si pospíšit. - O co ti jde?
Hele, roky jsem na sobě dřela. Vypadám skvěle
a to jen tak nezahodím.
- Hej, hej, hej. - Co je?
- Začneme postupně. - Bacha.
Zkus si představit, že máš dítě.
Skvělé.
Nebudu trčet doma s plínama a fuseklema.
Nemusíš, Jill. Na mateřské zůstanu já.
Vzadu máme deset hladových selat.
Nacvičuj na nich. Zastav a nakrm je.
- Ten malý Šunčík... - Pospěš si.
Je to milý hajzlík.
- Proč nepoužiješ drápy? - Můžeš prosím zmlknout! Dělám na tom!
- Prostě použij drápy! - Ztichni.
- Ty drápy! - Já žádné drápy nemám, jasné?
Nebyl to Šunčík?
Tichoučko. Spinkej, spinkej, prasátko.
Pamatuješ, jak jsme museli předstírat, že máme opici?
Teď chovej ty.
Čas pro tlapičky.
Tak co?
- ...seděl si na ní, Jacku. - Pěkně vítám, fazole z legend.
Padáme.
Vida, vida, vida. Koukej, koho to tu máme, Jill.
Namíchli jste našeho miláčka.
A sebrali naše fazole.
Kalorická bomba!
Za to nám zaplatíte! Kočky čarodějné!
Dej znamení vejci!
Ano!
- Dobrý. - Připravit.
- Pozor. - Teď!
Bože můj!
Dobrá, kočko. Naval ty fazole.
Říká se, že kočka vždycky přistane na všechny čtyři.
Ne! To je pověra, kterou rozšiřují psi!
Tak se přesvědčíme.
Vidíš? Říkal jsem, že tě nezklamu!
Myslíte, že jste z toho venku?
To bylo o fous!
Teď!
Musíme se dostat k tomu mostu! Držte se!
- Valdo! Tam žádný most není. - Důvěřuj mi.
Valdo!
Je po nás!
Nesnáším kočky.
Tohle je vyhlášení války!
Obrův hrade,
připrav se na návštěvu.
Tohle se vejci povedlo.
Byla to týmová práce. Valda pořád umí zatnout.
Chci říct zapnout. To jsem chtěl říct, nemá drápy.
Není to kočka.
- Neříkám, že to je špatně... - Nechci o tom mluvit.
Chápu.
Dobrá. Už jsme blízko!
Mějte oči na stopkách. Hledejte divné mraky!
Říkají mi Čiči Tlapička, protože tě oberu
a ani si toho nevšimneš.
Čiči?
Nejsi tak dobrá, jak se říká.
Jsi mnohem lepší.
Nepolezu ti do soukromí.
Dobrá. Řeknu ti to.
Byla jsem jen tulák
a měla krásné drápky.
Jednou mě k sobě vzal krásný pár.
Každé ráno mi dávali mléko.
Milovali mě.
Možná jsem jim roztrhala záclony nebo byla drsná na křečka.
Nevím, proč to udělali.
Ale vytrhali mi drápy.
Někteří lidi jsou na kočky jako psi.
Hej, zastavte kočár! Tady to bude!
Věřil bys tomu, Kocoure?
Po všech těch letech!
Tady.
Chci, abys je zasadil ty.
To je ale divný mrak.
To je ono! Je to tady, pospěšte si!
Tudy!
Dobře, dobře. Jen tak dál.
Dvacet tři děleno výškou mraků.
Jamku! Přesně tady.
Teď je zasaď.
Dej je tam opatrně, prosím.
Ne na sebe. Kouzlo je křehké.
Stačí. Velmi dobře. Teď poodstoupíme.
Co se to děje?
Možná se kouzlo setřelo v kapse?
- To není možné. - Dobrá, zachovejme rozvahu.
Někde jsem četla, že rostliny mají city.
Do toho.
- Řekni jí něco pěkného. - Dobře.
Nechte mě chvíli přemýšlet.
Ahoj, rostlinko.
Kluci?
Valdo!
- Nevidím ho. Vidíš ho? - Vůbec ho nevidím.
Zníš nějak divně.
To je tím řídkým vzduchem!
Hupněte sem! Je to paráda!
Ten mrak mě lechtá v nose.
Protože pění! Kdo to mohl tušit?
Jdeme.
Mám tě!
Hej, Kocoure.
Co myslíš? Nemám se oholit?
Něco ti ukážu.
Někde tam dole jsou dvě děti,
možná sirotci,
a možná leží na kopci, hledí do mraků
a sní o budoucnosti.
Jako my dva, Kocoure.
My dva.
Kluci!
Tohle musíte vidět.
Obrův hrad.
Převleču se.
- Valdo! - Zapadnu rovnou mezi zlatá vejce.
- Bezva nápad, co? - Valdo, vždyť nemáš kalhoty!
Cože?
Vy se stydíte?
Já ne.
Kocoure, pamatuješ, jak se smáli Klubu fazolí?
Kdo se směje naposled?
My!
Tam,
tam je náš cíl.
Hele, ty už nemluvíš jako skřítek.
Protože je tu normální tlak.
Jdeme.
Mám plán, vy dva vezmete zlatá vejce a já se poperu s obrem.
Žádný obr tu není. Je už roky mrtvý.
- Co? - Tys to nečetl?
To nechápu.
Jack a stonek fazole, kapitola 14, „Obr je pod drnem.“
Můj kotník.
- Co to bylo? - Říkají mu Velký postrach.
Je to příšera, která střeží Zlatou husu.
Legenda praví, že když na ni pohlédneš, zkameníš.
Nikdo to neví jistě,
protože odtud se nikdo živý nevrátil.
Tiše mě následujte.
- Valdo! - Nemůžu si pomoc.
Všechno mě škrábe a píchá!
Potřebuju napudrovat!
Jak se dostaneme na druhou stranu?
Šampaňské.
Na zdraví!
Neboj se. Ochráním tě.
Co uděláš? Praštíš to kytarou?
Prosím, už mě s tou kytarou nedráždi.
Chyťte mě!
Honem!
Schovejte se!
Nedívejte se na to!
- Valdo! Ztichni! - Snažím se dýchat!
Říkám, že nemůžu dýchat, a ty mi zatáhneš zip přes pusu!
Hej. Musíte to udělat spolu. Jdeme!
Dobrá.
Sledujte.
To je vaječný ráj.
To je taková nádhera. Cítím, že sem patřím.
Zlatá vejce.
Popadněte jich, kolik unesete.
Myslel jsem, že budou velká jako slepičí.
Dokážeš si představit, že na něm sedíš? Au!
Kocoure!
Jak je odtud dostaneme?
Nemám tušení.
A jéjé!
Zlatá husa.
Jen se na ni podívejte. Není nádherná?
Miláčku.
Myslím, že se jí líbíš.
Vezmeme ji s sebou.
Počkat. To je ta legendární husa.
Nevíme, co se stane, když ji odneseme.
Vím, co se stane, když ji neodneseme. Nebudeme mít nic.
No tak, kluci. Padá z ní zlato. Bereme ji s sebou!
Už tam skoro jsme!
Držte se!
- Už je tady! - Utíkejte!
Čiči!
Co to děláš?
Drž se!
Pojď blíž.
Mám tě!
Teď jsi moje!
Ahoj!
Ale ne! Leť, káčátko, leť!
Ne! Tohle nedopadne dobře!
- Kocour? - Ne.
Omlouvám se.
Díky, zrzoune.
Možná bychom ho měli pokácet.
Podívejme. Konečně máš rodinu, kterou jsi chtěl, Jacku.
Slyšela jsi to?
Myslím, že mi právě řekl táto.
- Vypadá úplně jako ty, Jacku. - Děkuju ti.
VALDA
Ale, copak to je?
Myslím, že to je naše stopa.
Na splacení dluhu v San Ricardo!
Na bohatství!
Olé!
Ty.
Já?
Jo, ty, kotě!
Raz, dva, cha-cha-cha-! Tři, čtyři, cha-cha-cha! Raz, dva.
Co je?
Mám pro tebe jedno slovo, Čiči Tlapičko.
Mňau!
Vím, jaká tě předchází pověst,
- pane Hravá vášni. - Říkají mi také
huňatý milenec!
- To bylo dřív, než jsem tě potkal. - Ještě se pořádně neznáme, Kocoure.
Vůbec nevíš, jaká jsem. Jde mi jen o peníze.
No tak. Dívej se mi do očí
a řekni mi, že ti jde jen o to zlato.
Kocoure.
Čiči.
Božínku!
Noví partneři!
Nepodlehni jeho živočišné přitažlivosti. Soustřeď se.
Co?
Přemýšlel jsem, slečno Tlapičko,
že až půjdeme každý svou cestou, můžeme jít každý svou cestou
spolu.
- Kocoure, už musíš jít. - Už mě nemusíš odhánět.
- Můžeš mi věřit. - Ale...
Připravte se na legendy San Ricarda, Valda a Kocour! Dokázali jsme to!
- Je čas to zabalit, kamarádi. - Čiči! Zůstaň.
Ne, já cítím
v krku chumáč chlupů.
Tak jo. Příjemnou zábavu!
Dopřejme jí trochu soukromí.
Nevěřil bych, že se dostaneme až sem.
Po tom všem,
že to společně dokážeme.
Jsem rád, že mám znovu bratra.
To jo.
Rozhodně.
Zítra nás čeká velký den.
Pořádně vzrušující den.
Musíme si odpočinout.
Dobrou noc, Valdo.
Kanasta!
Pořád jsem naživu!
Jack a Jill.
Čiči?
Valdo?
Najdu vás.
Padej odtud!
Zmizni!
Co chcete? Zlato? Mám zlato!
Jacku, vejce nás chce uplatit.
- Naším vlastním zlatem. - Nevtipkuj, my chceme jen
- chutnou snídani. - Ne, prosím, ne!
- Jak máš ráda vejce, miláčku? - Pomóc!
Valdo, ne!
Ahoj, Kocoure.
- Překvapení! - Překvapení!
Co se to děje?
Párty s překvapením! Překvapení je pro tebe.
Vypadá to, že kočička je v pytli.
- Vy jste byli spolčení? - Jasně! Všichni pracují pro mě.
Na tohle jsem se ve vězení dlouho připravoval.
- Tys to na mě narafičil. - Jo, narafičil. Samozřejmě.
Myslíš, že šlo o zlato a očištění tvého jména?
Tohle
malé dobrodružství
mělo jediný cíl.
Pomstu.
Neměl jsi ani tušení, Kocoure,
ale já byl pořád
blízko.
Chtěl jsi splatit staré dluhy, Kocoure?
To já také.
- Proč bys to dělal? - Nechal jsi mě na tom mostě!
Opustil jsi mě, když jsem tě potřeboval.
- Kde bylo věčné bratrství? - Já ti věřil!
Teď konečně poznáš, jaké to je,
když někomu věříš a on tě bodne do zad.
Stráže!
Kocoure v botách, jsi zatčen za vyloupení Banky v San Ricardo!
Toto je poslední schůze Klubu fazolí.
Měl jsem z tebe nadělat omeletu!
Nikdy ses neměl vracet.
Pequeño! Počkej.
Nebojuj s nimi, prosím.
Mami! Poslouchej. Můžu to vysvětlit.
Ne.
Kocoure,
už žádné utíkání.
Přestaň mi lámat srdce a postav se tomu, co jsi zavinil.
Promiň, mami.
Zklamal jsem tě.
Pracky nahoru!
Pomalu se otoč.
Pomaleji!
Nastup do přepravky,
v poklidu.
Pozor! Všichni pozor! Přistupte blíže.
Dámy a pánové, představuji vám, legendární Zlatou husu!
Čiči. Ty v tom jedeš taky?
Zlato pro každého!
Snášej! Snášej! Snášej!
Lidi, máme tady ještě teplé zlato!
Přistupte blíže! Berte si ho!
Huevos! Huevos! Huevos!
Jeden klobouk.
Jeden opasek.
A dvě boty.
Kdysi to byl symbol cti.
Lahvička kočičí trávy?
To mám na šedý zákal.
Sem patříš,
psanče.
A tady zůstaneš zavřený
na věky věků.
Ne, ne, kvůli mně nepřestávej.
Vypadá to, že vejce dosáhlo svých cílů.
- Mluvíte o Valdovi? - Nejmenuj ho!
Byl jsem s tím smraďochem tady na cele.
Když vypadl, byl to nejlepší den mého života.
Pak jsem přišel na to, že šlohnul mé kouzelné fazole.
Počkat počkat! Vy jste měl fazole? Kdo vlastně jste?
- Hej! Jak se jmenuješ? - Andy Fazolka!
Přátelé mi říkají Jacku.
Za ty fazole jsem vyměnil rodinnou krávu.
Nebyla to úplně kráva naší rodiny.
Byla to kráva jiné rodiny. Proto mi napařili deset let.
Vždycky si ověř, která kráva je tvoje.
Blázen. Probuď se!
Co ještě víš?
Všichni tu zařveme kvůli tomu malému smraďochovi!
Říkal jsem mu, ať tu husu nebere, ale on chtěl jenom pomstu!
Nebere husu. Proč?
Velký postrach! Je to máma Zlaté husy.
- Ale ne. - Bude pořádně naštvaná,
až se vrátí pro své housátko.
Stráž! San Ricardo je v nebezpečí! Poslouchejte mě!
Ticho tam!
Sklapni.
Otevři dveře.
Odhoď zbraň.
Správně.
Ustup stranou.
Ne.
Diablo Gato!
Dobrý pokus.
Snad mi odpustíš.
Omluva se přijímá!
Na tebe teď nemám čas.
Musím zachránit město před Velkým postrachem!
Počkej, Kocoure!
Nevidíš? Jsem tady, protože...
Protože jsi mi ukázal,
že je něco, na čem mi záleží víc než na zlatě.
Něco?
Dobrá.
Někdo.
Vysoký asi dvě stopy a nosí podpatky.
Je pohledný?
Je opravdu pohledný.
Je to opravdový chlapík?
- Je to hřebec? - Ano.
- Tygr? - A jaký!
Ještě ale nejsme vyrovnaní.
- Stát! - Ale jsme.
Ne, ne, ne. Nejsme.
Zachránil jsem tě!
Dlužila jsi mi to.
Neřekla jsi mi o Valdovi.
Takže máš dluhy dva.
- Ty toho naděláš. - Já vím, ale stojím za to!
Odtud neutečeš, Kocoure v botách!
Špatné boty.
- Čiči! - Teď jsme vyrovnáni!
Máme tu předpověď počasí pro San Ricardo.
Pravděpodobnost zničení obrovskou husou
je sto procent.
Nikdy sami, spolu věčně.
- Valda a Kocour... - bratrství statečné.
Pojď blíž, cukroušku.
Vypadneme, než se ukáže máma.
Udělám z tebe udělat vajíčkovou pomazánku!
To je nechutné!
- Dej sem husu, Valdo. - Obávám se, že nedám.
Její máma je na cestě. Až sem doletí,
můžeš se rozloučit se San Ricardem a vším, na čem ti záleželo!
Pomstít se mně, to je jedna věc, ale proč Imelda? Proč sirotčinec?
Je to náš domov.
Chceš říct tvůj domov.
Já nikdy nezapadl.
Náš plán byl vypadnout,
ale pak ses stal hrdinou a dal jsi přednost městu.
Nic mi nezůstalo.
Valdo, mrzí mě, že jsem tě zranil.
Nemsti se ale na těch lidech. Takový nejsi!
- Ne, nejsem. - No tak!
Vím, kdo je skutečný Valda.
Tvůj způsob vidění světa! Jsi vynálezce, snílek!
Co se s ním stalo?
Myslím, že je příliš pozdě.
Na správnou věc není nikdy pozdě.
Společně můžeme San Ricardo zachránit!
Dokážu ti odpustit, Valdo,
když mi teď pomůžeš.
Opravdu?
Po tom všem, co jsem ti provedl?
Dokaž mi, že je v tobě čerstvé vejce.
Zkusím to.
Utíkejte!
- Brýle, nasazeny. - Dostaň to mrně za most.
- Zařídím, aby šla matka za vámi. - Domluveno.
Trochu mě šťouchni!
Husí mámo!
Počkej!
Pojď za mnou a dovedu tě ke tvému houseti.
Ne! Tudy ne!
Pequeño, pomoz!
Vydrž!
To je můj chlapeček!
Pojď se mnou, husí mámo, vím, kde je tvé děťátko.
Tady.
- Valdo, zrychli! - Zkouším to, Kocoure! Snažím se!
Promiň, vaječino, vejce nám nestačí.
Tak nám naval tu husu!
Valdo!
Slez z ní!
- Dobrá práce. - Co by sis beze mě počal?
Stát!
Veliteli!
Můžu to vysvětlit?
Gato, jdeš zpátky za mříže, i kdyby to byla poslední věc, co udělám.
Valdo, pospěš si!
Už jsme skoro tam. Už jsme skoro tam!
- Kocoure, pomoz! - Valdo, drž se!
Kocoure!
Tohle už tu bylo.
Co, Kocoure?
Tentokrát tě v tom nenechám, Valdo.
Promiň, Kocoure.
Všechno jsem pokazil.
Jsem pukavec.
Nejsem člověk.
Nejsem pták.
Nejsem ani jídlo.
Nevím, co vlastně jsem.
Jsi to, co jsi vždycky byl.
Můj bratr.
Bratři navždy.
- Nemůžeš nás zachránit oba. - Ale můžu! Jen se drž!
Kocoure,
musíš zachránit to housátko, jinak máma zničí San Ricardo.
Je to správná věc.
Nenechám tě, Valdo.
Vím, že nechceš.
Tak ti nedám na vybranou.
Valdo!
Omlouvám se.
Je v pořádku.
Valdo?
Vždycky jsem věděl, že uvnitř jsi dobrák.
Sbohem, Valdo.
- Jo, je to paráda. - A já mám husí vejce.
To je on. Kocour v botách.
- Zachránil nás před velkou husou. - Jeho kord je jako blesk.
Říká se, že má deset životů.
Jeho boty jsou z nejlepší korintské kůže.
Pije jen plnotučné mléko.
Kvalitní leche.
Není to psanec. Zachránil nás!
Dárek pro tebe, mami.
Musím jít.
Přijdou si pro mě vojáci.
Jsem na tebe tak hrdá, synu.
Dnes jsi minulosti čelil s odvahou a ctí.
Ty boty sis zasloužil.
A lidé vědí, že jsi největším hrdinou San Ricarda.
Udělal jsem to pro tebe, mami.
Navždy budeš v mém srdci.
A ty v mém.
Gato!
- Támhle je! - Vidím ho!
Ještě se setkáme, Čiči Tlapičko!
Dřív než si myslíš.
Je to zlobivá kočička.
Toto je příběh o kocourovi, který se stal hrdinou.
Psancem oddaným spravedlnosti. A milovníkem krásných žen.
Skvělým,
skvělým milovníkem.
Opravdu. Je to bláznivé.
Jsem Kocour v botách!
A moje jméno se stane
legendou!
ZACHŮDEK
Překlad titulků: Miroslav Maléř