Az évek során számos névvel illettek már.
A Sátán Macskája.
Kacér Király.
Besame Macsó.
Whiskas Rabló.
És Ramacska Lovagja.
A legtöbben így ismernek:
Csizmás, a kandúr!
Bandita.
KÖRÖZÉS
Sosem feledlek el..
Margherita.
Vagyis Rosa.
Bocsi. Azt hiszem, mennem kéne.
Nem futhatsz örökké, Csizmás Kandúr!
Most erre mit mondjak?
Rossz cica voltam.
Menekültem a törvény elől.
Állandóan menekültem.
Kerestem a módját, hogy tisztára mossam a nevem.
És el is jött az alkalom...
ezen a végzetes éjszakán.
"FESTIVAL DEL FUEGO" A TŰZ FESZTIVÁLJA
Y EL POLLO ÉS A CSIRKÉKÉ
Cicc, cicc, cicuska!
Raul!
Macskajaj helyett...
macska, jaj!
Egy feles tejet, lesz szíves.
Mi járatban erre, señor? Elveszett a pamutgombolyag?
Jaj, de vicces.
Egy tej, máris.
CSIZMÁS KANDÚR JUTALOM: 500
Én nem keresem a bajt.
Alázatos macska vagyok, a betevőt keresem.
Talán ti, urak, tudtok valami jó falatot?
Rád itt a bajon kívül semmi nem vár, Csizmás Kandúr.
Ha valamelyikünk esetleg jelentené,
hogy a városban vagy, megosztozhatnánk a vérdíjon.
Felhergelted a macskát. Ez hiba volt!
A Szent Mihály Templom
aranyszobrot állított a Guadalupei Szűzanyának.
Templomból nem lopok.
Az árvaháznak ezüst gyertyatartókat adományoztak.
- Jól mutatnának az otthonodban. - Nem lopok árváktól sem.
Na és Jancsi és Juliska?
- Megőrültél? - Hogy mi?
A két haramia, Jancsi és Juliska, megkaparintották...
- a varázsbabot. - Ne viccelődj nekem a varázsbabbal!
Azt kerestem fél életemben. Varázsbab nem létezik.
Dehogynem, cicus.
Még láttuk is.
Ez itt...
a legendás bab.
Felnő egészen az Óriások Földjéig,
és az Aranylúdig.
- Az Aranylúdig. - Egy ilyen melóból
- életed végéig megélsz. - Mind a kilencben.
- Mutasd az aranytojásokat. - Ne!
Kösz, már eleget mutattál.
De az az életével játszik, aki ellopja tőlük a varázsbabot.
Én csak arra játszom, hogy megfizessek egy adósságot.
És itt az alkalom.
Szóval...
Hol találom Jancsit és Juliskát?
Sajnálom, tele vagyunk.
Azt hiszem, épp megüresedett egy ágy.
Egy grátisz reggelit kérünk.
És nehogy spórolj nekem a muffinon!
JANCSI ÉS NEJE, JULISKA
Nem is szolgálunk fel muffint.
Tudod, Juliska,
tanakodtam.
- Oké, essünk túl rajta! - Én...
Amint végeztünk a varázspaszullyal,
és megszereztük a csodás aranytojásokat...
Folytasd!
Nos, leállhatnánk egy kicsit az útonállással.
Jó buli, meg minden, de...
Kéne egy kicsi.
Egy kicsi mi, Jancsi?
Egy gyerek. Vadon nevelnénk, mint egy mókust.
Szentséges frijoles!
Hát létezik!
Mióta beverted a fejed a bába vasorrába,
marhaságokat beszélsz.
Jól jönne még egy fegyveres a rajtaütéseken.
Túl mélyre vágtam volna?
Hé!
Mi ez már?
Ha lány lesz, örökli a te erős...
Ne!
Te! Megállj!
Nem tudom, Jancsi.
Babával a hátamon lovagoljak és lődözzek?
Már vannak ilyen babatáskák. Szerintem, Juliska...
Az a bab az enyém!
Engem?
Hogy te elintézel?
Te elintézel?
Keresel valamit?
Nem.
Nem beszélni angol.
Még megfizettek ezért!
Ne!
Csupakabra!
- Csupakabra! - Kattant fehérnép!
Az a varázsbab az én szajrém volt!
Miattad nem szereztem meg az aranytojásokat, amigo.
Mancsokat fel!
TÁNCPÁRBAJ KEDDENKÉNT
Hát, legyen!
Ha táncpárbajra hívsz ki,
akkor táncpárbajozzunk kedden este, de mindhalálig!
Van pofád bedobni az alomfigurát?
Helló!
Vágod?
Félj hát! Ha mersz!
- Kupán vágtál egy gitárral? - Te csaj vagy?
Amatőr!
Señorita, várj!
Hadd hívjalak meg lefetyelni! Szerető vagyok, nem...
harcos.
Helló?
Te most bujkálsz előlem?
Én is szeretek játszani.
Úgy érzem, hogy rokonlelkek vagyunk...
Ez a szag ismerős.
Veszélyes.
Valami...
kajaszerű.
Régen láttalak, testvér.
Maldito huevo.
Tojás Teofil Tóbiás.
Hogy mersz a szemem elé kerülni?
Tudom, hogy zabos vagy rám.
Tök jogosan.
Ettől még örülök neked, Csizmás.
- Új csizma? - Nem!
Ez volt rajtam akkor is, amikor elárultál!
Elárultalak?
Te hagytál ott darabokban egy hídon, katonák gyűrűjében!
Meg is énekelték!
Hogy is kerültünk mi arra a hídra tulajdonképpen?
Mert testvérek vagyunk,
- és ők vigyáznak egymásra... - Tóbiás!
Ne feledd, miért jöttünk.
Sejthettem volna!
A kezemben volt a varázsbab, erre rám küldöd
ezt az ördögien vonzó csajt, hogy közbelépjen.
- Te vagy az én keresztem! - Hallgass végig!
Azért küldtem Cicust, hogy idehozzon. Ő nem közönséges tolvaj.
Ő Puhapracli Cicus.
Nincsen nála ügyesebb errefelé.
Kandúrhoz kissé magas ez a sarok, nemde?
Cicus ügyessége, a te kardod, és az agyam
megnöveli az esélyünket.
Pontosan tudod, hogy nem volt olyan, aki kirabolta
az óriás kastélyát, és életben maradt volna.
Túl akarod élni? Kell egy terv.
Egész életemben ezt a tervet szőttem. Te is tudod.
És azért lássuk be:
Nélkülem azt sem tudod, hová kell ültetni a babot.
Jancsi és Juliska tudja. Odatartanak.
Haramiákként megyünk fel a paszulyon, és legendákként jövünk le.
Na, benne vagy?
Társként?
Nem.
Soha többé.
Bocsáss meg! Meddig tarthat még a haragod?
Már hét éve volt! Az macskaévben 35!
Kellek neked!
És te is kellesz nekem.
Kandúr! Tudod, mit csinálnak a tojásokkal San Ricardo börtönében?
Legyen elég annyi, hogy naponta
főtt a fejem.
Adiós...
Tojás Tóbiás.
- Ez nagyon gáz így. - Nyugi, elintézem.
- Dorombolok a hullámhosszán. - Ezek a szánalmas kis hazugságaid,
te romlott sonkaszagú gömböc!
Széttörném a nyomorult...
Megvagy!
Na, mit találtam?
Valaki elhagyta a pénzét.
Veszedelmes vagy.
Tóbiás szerint csíped a veszélyt.
Csak gondolj bele, milyen jó sok bajba kerülhetnénk.
Mi ketten, együtt.
Ellophatnánk rengeteg aranytojást.
És...
- jössz nekem eggyel. - Én? Neked?
- Kupán vágtál egy gitárral. - Bánom is.
Oké, spongyát rá!
Benne vagy?
Egy aprócska, inci-finci gond van csak.
Mégpedig?
A tojásnak dolgozol!
Ne már, Csizmás!
Min rúgtátok össze ennyire a port?
Attól tartok, hogy ez a seb
nagyon mély.
És meglehetősen régóta fáj.
Nehogy elmeséld itt nekem
- az egész életedet! - Ehhez le kéne ülnöd.
Még visszagondolni is
fájdalmas.
Tényleg elmondja?
Abban az évben egyáltalán nem esett eső.
A szél erős volt, a kosár meg túl kicsi.
Napokon át hánykolódtam,
én, az éhes kiscica, tej, mama és alom nélkül.
Amíg végül otthonra nem leltem egy árvaházban.
ÁRVAHÁZ
Imelda volt a neve.
A szívébe fogadott, és sajátjaként nevelt.
Silencio!
- Silencio! - Földre szállt angyal volt.
Silencio!
Mármint legtöbbször.
Szeretném bemutatni nektek az új fiút.
Semmi baj, pequeño! Mutasd a pofikádat.
Csak nyugodtan!
- És ekkor lépett be az életembe... - Tojás Teofil Tóbiás.
Hé, Bajszi! Te a Kis Kondás helyén ülsz.
Jaj, miért kell ezt csinálni?
Köss bele a saját súlycsoportodba!
- Ki kérdezett, Rántotta? - Mit mondott Imelda, Kis Kondás?
"Terelgesd a nyájad és fújjad furulyádat", igaz?
- Forgassuk meg. - Kérlek, azt ne!
Hagyjatok! Ne! Kidobom a sárgát!
Bár elvette a babom, de kiállt értem.
És ott döntöttem el,
hogy ezt viszonozni fogom.
Hűha!
Ez nagyon meggyőző volt, kösz!
Hé, tojásfej!
Volt valami ebben a fura kis tojásban, ami megfogott.
Te.
Hónapok óta csak gyűjtöm. Ki tudja,
mikor lesz mázlim. Érted, ugye?
Varázsbabnak
hívják őket.
Hahó!
Elmondod a többieknek, hogy varázsbabot kajtatok?
Ezt fogod tenni?
Nem?
Hogy hívnak?
Nem vagy egy szószátyár alak.
Oké, Blöki lesz a neved.
Bajusz?
Zoltar!
Vagy Kandúr?
Tojás agyában ötletek kergettek találmányokat.
Mennyi lehet ez, 15 méter?
Na, hadd szóljon!
Lökj meg!
Azta, Kandúr! Repülök!
Olyan kalandokról mesélt, melyek felülmúlták a legvadabb álmaimat is.
Ha megtalálom az aranypaszulyt,
elvetem, az indája meg felnő az égig.
Oda, ahol egy rettentő félelmetes óriás őrzi legféltettebb kincsét.
Az Aranyludat.
Ó, az Aranylúd. Csak egy,
egyetlen egy tojásából életem végéig megélnék.
Ez a végzetem, Kandúr.
Nem tudom megmagyarázni, de úgy érzem, hogy ott fenn van a helyem.
Hűha. Ez kicsit kínos.
Mert ez az én egyszemélyes álmom.
Nem hiányzik egy kolonc, aki visszahúz.
Mit csinálsz?
Hallod, ez állati!
Ez, amit a szemeddel csinálsz, hát ez egész parádés.
Na jó, hadd gondoljam át! Jól van! Rendben.
Őrültség, de...
Én...
lehet, hogy beveszlek társnak.
De egy dolgot tudnom kell:
Bízhatok benned?
Si. Bízhatsz bennem.
Ó, tudsz beszélni!
Felsegítenél?
Oké.
A Bab Klub első szabálya:
Nem beszélsz a Bab Klubról.
A Bab Klub második szabálya:
Nem beszélsz a Bab Klubról.
- Készen állsz? - Persze.
Ettől a naptól tudomásul vetetik...
Sohasem külön, mindig együtt...
- Tojás és Kandúr... - Örökre testvérek.
Onnantól kezdve együtt kalandoztunk,
hogy megleljük a varázspaszulyt.
Segíts fel!
Üss rám egyet!
Tojás volt az okos...
- Jesszus! - Nem láttam, hogy ott van!
- Ez nagyon fáj! - Én meg az ügyes.
Összetörtem!
Van vörös bab, zöldbab,
kávébab, limabab, de varázsbab, az nincs.
- Babdrazsét kérsz? - Kösz!
A varázsbab megszállottjai lettünk.
A legfontosabbat majdnem elfelejtettem.
Ezek mi vagyunk, Kandúr.
Te meg én.
De sosem találtuk meg.
És ahogy teltek az évek, a varázsbab keresése
egyre inkább gyermeki álmodozásnak tűnt.
Tinikorunkban kerestük a bajt...
és gyakran meg is találtuk.
A hónapban már harmadszor, Imelda. Legközelebb a dutyi jön.
Gyerekek még!
Ezek már tolvajok.
Ti sokkal jobbak vagytok ennél.
Hiszek bennetek, teljes szívemmel.
Ne hagyjatok cserben.
Rühellem ezt a helyet.
Alig várom, hogy kikerüljünk innen!
Dobj el egy követ! Attól jobban leszel.
Ajaj, tűnés!
Ösztönösen cselekedtem.
Megmentette a Parancsnok anyját!
Megmentetted az anyámat!
Señor Kandúr egy nagy hős!
Ma láthattuk, hogy a bátorság és a vitézség
nem méretfüggő!
Akkor nem sejtettem, hogy ez megváltoztatja az egész életemet.
Ez itt a tiéd, fiam.
Viseld az igazság
és becsület jelképeként.
Büszke leszel rám,
Mama.
Már most is az vagyok,
én Csizmás Kandúromra.
Furcsa volt, hogy egy macska csizmát hordjon,
de remekül festettem benne.
És ahogy az én utam egyre világosabb lett...
Tojásé úgy lett egyre sötétebb.
Gracias, Parancsnok.
Figyelj oda, hogy kivel barátkozol.
Tudom, nem kellett volna nélküled belevágnom.
Már nem nyalókákat csensz el, Tojás. Ez egyre komolyabb.
Úgy van! Okosabban kéne csinálnunk.
Nézd. Nagyobb balhék kellenek.
Megterveztem az ezüstművest. Tökéletesre.
Megyünk, jövünk, max. 50 másodperc.
Tedd már el azt, kérlek! Ez az otthonunk. Itt senki nem ártott nekünk.
Az otthonunk?
Jól van, most már értem.
Egy pár csini csizma, és máris szégyellsz?
- Ez nem igaz! - Nem itt születtünk. Árvák vagyunk.
- Csak egymásra számíthatunk, érted? - Jobbak vagyunk ennél.
- De társak vagyunk. - Testvérek vagyunk.
Én akkor sem lopok többé.
Tojás nem adta fel ilyen könnyen.
Bajban vagyok, Kandúr! Tartozom a Kis Kondásnak és bandájának.
A nyomomban vannak. Segíts át a falon!
Menjünk! Segíts fel a falra! Gyorsan! Siess!
Jól van, megvan minden. Sikerült. Menjünk!
Hogy tehetted ezt velem?
Szívességet tettem! Végre leléphetünk innen!
Ez az emberek pénze! Ez minden vagyonuk!
- Szégyent hoztál a csizmára! - Parancsnok úr, kérem!
- Megmagyarázom! - Vigyétek!
Gyorsan! Menjünk a hídhoz!
- Átvertél! - Muszáj volt! Nem volt más választásom!
Mama!
Pequeño.
Vigyázz!
- Jaj, ne! - Kandúr! Nem tudok felkelni!
- Kandúr! Segíts! - Állj!
Kandúr, ments meg!
Mentsd meg magad.
Most megvagy!
Aznap minden fontosat elvesztettem.
A testvéremet.
A becsületemet.
Az otthonomat.
Állandóan a mama csalódott arcát láttam magam előtt.
És azóta folyton menekülök.
A tojás elárult.
A hazugságaira
ráment mindenem.
- Hé! - Ébren vagyok!
Szerinted én nem akarom helyrehozni?
Nem tudok lejönni.
Figyelj! Nap...
Nap mint nap eszembe jut,
hogy mit vesztettem el.
A legjobb barátomat.
Az egyetlent.
És értem már. Kapzsi lettem és önző. Cserben hagytalak.
És magamat is.
Egy esélyt kérek tőled, Kandúr.
Adj még egy esélyt, és segítek visszafizetni a bank pénzét.
Kérlek, Kandúr!
Hadd mutassam meg, mit jelentett nekem a barátságunk.
Rendben.
Ez igazán remek!
Megteszem a mamámért és a bankért, de nem érted.
Nem vagyunk társak.
Barátok sem.
Oké.
Ígérem, hogy ezúttal nem okozok csalódást.
Ez az!
Újból együtt van a Bab Klub.
- Remélem beválik a terv. - Figyu,
te csak foglalkozz a te dolgoddal.
Ne szúrd el!
- Mi van? - Álarc? Megint?
Majd pont Mr. Poros Csizmától kérek divattanácsot.
Rajta, Kandúr! Most!
Ketyeg a biológiai óránk, drágám.
- Távlatokban kell gondolkoznunk. - Bajod van?
Figyelj. Én sokat dolgozom a testemért. Jól nézek ki, és nem hagyom
veszendőbe menni.
- Hé! - Mi van?
- Óvatosabban! - Nézd!
Tegyünk úgy, mintha lenne egy kisbabánk.
Pompás!
Nekem nincs időm otthon maradni a pelenkákkal.
Nem kell, Juliska. Majd én megyek gyesre.
Van tíz éhes kismalac hátul a kocsiban.
Rajtuk gyakorolhatsz. Csak állj félre, etesd meg őket.
- Az a kis Sódar... - Igyekezz!
Aranyos kis jószág.
- Miért nem használod a karmodat? - Befognád? Azon vagyok!
- Használd a karmodat! - Hallgass el!
- A karmodat! - Nincsenek karmaim, érted?
Ez Sódar volt?
Jól van, álmos nagy disznó.
És amikor úgy tettünk, mintha majmunk lenne?
Te vigyázol rá.
Puha pracli.
Nos?
- ...ráültél, Jancsi! - Szevasz, legendás bab!
Gyerünk!
Lám, lám, Juliska, mi van itt?
A kicsinket abajgatjátok.
És elvettétek a babot.
Kolbászbomba!
Ezért még megfizettek! Tolvaj banda!
Jelezz Tojásnak!
Ez az!
- Na jó. - Vigyázz!
- Kész! - Rajt!
Jesszusom!
Jól van, macska. Ide a babot!
Igaz, hogy a macskák mindig talpra esnek?
Nem! Ezt csak a kutyák terjesztik rólunk!
Na, menten kiderül.
Mondtam, hogy nem hagylak cserben!
Azt hiszitek, hogy vége?
Hé, ez meredek volt!
Most!
Csak a hídig kell elérnünk! Kapaszkodj!
- Tojás! Nincs meg a híd! - Bízz bennem!
Tojás!
Itt a vége!
Rühellem a macskákat.
Ez háború!
Az óriás vára...
csak ránk vár.
Elismerem, ez ügyes volt.
Jó csapatmunka. Tojás megment minden alkarommal...
Vagyis, hogy alkalommal. Dehogyis karommal,
hiszen ő nem macska.
- Nem mintha baj lenne... - Nem akarok beszélni róla.
Vettem.
Közel járunk!
Figyeljétek, hogy vannak-e furcsa felhők!
Puhapracli Cicusnak hívnak, mert kilopom a szemed,
és észre sem veszed.
Cicus?
Nem vagy te olyan jó.
Jobb vagy.
Nem firtatom, ami magánügy.
Na jó. Elmondom.
Kóbor macska voltam,
de gyönyörű karmokkal.
Egy nagyon kedves pár fogadott be.
Minden reggel tejet kaptam.
Imádtak.
Talán összekarmoltam a függönyt, vagy túl durván játszottam a hörcsöggel.
Soha nem tudtam meg, mi volt az oka.
De elvették a karmaimat.
A macskarajongók veszett népek.
Állítsd meg a kocsit! Ez lesz az!
El tudod hinni, Kandúr?
Annyi év után!
Tessék.
Te ültesd el őket.
Az egy furcsa felhő.
Ez az! Elkezdődött, gyorsan!
Erre!
Jó, gyerünk, mi lesz már?
Huszonhárom per a felhő mélysége.
Lyukat ide!
Bele a babbal!
Óvatosan!
Ne egymásra! A varázslat nagyon érzékeny.
Jó, jó lesz. Nagyon jó. Álljatok hátrébb!
Mi történik itt?
Talán lekopott róla a varázslat?
- Lehetetlen. - Jól van, semmi pánik!
Olvastam, hogy a növényeknek is vannak érzéseik.
Úgyhogy,
- mondj neki valami kedveset! - Oké.
Na hadd gondolkodjak.
Szia, kis növény.
Srácok!
Tojás!
- Nem látom! Te látod? - Én sem látom sehol!
De fura a hangod!
A ritka levegő miatt!
Gyertek ti is! Remek móka!
Ez a felhő csikizi az orromat.
Ez azért van, mert pezseg! Jó, mi?
Gyere!
Megvagy!
Hé, Kandúr!
Mit gondolsz? Borotválkozzak?
Mutatok valamit.
Valahol ott lenn van két kis kölyök,
nem is tudom, talán árvák,
fekszenek egy dombon, nézik a felhőket,
a jövőről álmodoznak.
Mi vagyunk azok, Kandúr.
Én és te.
Srácok!
Ezt nektek is látnotok kéne.
Az óriás vára!
Jól van, beöltözöm.
- Tojás! - Aranytojásnak álcázom magam.
- Zseniális, ugye? - Nincs rajtad alsógatya!
Mi?
Zavarba jöttél?
Dehogyis!
Emlékszel, amikor kiröhögték a Bab Klubot?
Na, ki nevet a végén?
Mi!
Az...
Na, azért jöttünk.
Hé, most már nincsen manó hangod.
Mert itt normális a légnyomás.
Gyerünk!
A terv a következő: ti hozzátok a tojásokat, én megküzdök az óriással.
Nem lesz óriási harc. Az óriás évek óta halott.
- Mi? - Nem olvastad el!
Na, mindegy.
Az Égig Érő Paszuly, 14. fejezet, "Az Óriás perecel."
Kidörzsölt!
- Mi volt ez? - Úgy hívják, a Nagy Iszony.
Az Aranyludat őrző szörnyeteg.
A legenda szerint, hogyha csak ránézel, kővé válsz.
De erre nincs tanú,
mert senki sem tért még vissza.
Szép csendben kövessetek.
- Tojás! - Nem tehetek róla.
Az egész úgy dörzsöl és csíp!
Púder kéne!
Hogy fogunk itt átmenni?
Pezsgőt.
Csirió!
Egyet se félj. Megvédelek téged.
És mégis hogyan? Kupán vágod egy gitárral?
Kérlek! Ne hozd fel folyton a gitárt!
Kapjatok el!
Gyorsan!
Bújjunk el!
Ne nézzetek rá!
- Tojás! Halkabban! - Nem kapok levegőt!
Erre rácipzároztad a számra?
Szedd össze magadat. Gyerünk!
Jól van.
Ezt nézzétek!
Tojásmennyország.
Olyan gyönyörű! Itt van a helyem, érzem.
Aranytojások.
Amennyit csak bírsz!
Azt hittem, akkorák lesznek, mint egy rendes tojás.
El tudjátok képzelni, milyen lehet kitojni egy ilyet?
Kandúr!
Hogy visszük el ezeket?
Gőzöm sincs.
Jesszusom!
Az Aranylúd.
Nézzetek oda! Hát nem gyönyörű?
Édes aranyom!
Azt hiszem, csíp téged.
Vigyük el őt is!
Egy pillanat. Ez egy varázslúd.
Nem tudjuk mi lesz, ha elvisszük.
Én meg tudom, mi lesz, ha nem visszük el. Nem lesz semmink!
Fiúk! Aranyat tojik. Jó, hogy elvisszük!
Mindjárt megvan!
Kapaszkodj!
Tarts ki!
- Jön a szörny! - Futás!
Cicus!
Mit művelsz?
Tarts ki!
Gyere csak!
Megvagy!
Már az enyém!
Hahó!
Jaj, ne! Repülj, kis liba, repülj!
Ne! Nem így kéne lennie!
- Kandúr? - Nem.
Sajnálom!
Kösz, Vörös!
Ezt talán ki kéne vágnunk.
Látod, megkaptad a családot, amire vágytál, Jancsi!
Hallottad ezt?
Apunak szólított.
- És hasonlít is rád, Jancsi. - Köszönöm.
TOJÁS
Na, mit találtál?
A meglátásom szerint egy égi jelet.
A város kárpótlására!
A gazdagságra!
Olé!
Te!
Én?
Bizony, bébi!
Egy, két, csa-csa-csa! Há, négy, csa-csa-csa!
Mi az?
Egy szó illik rád, Puhapracli.
Mijáú!
Tudom, hogy nagy nőcsábász hírében állsz,
- te Besame Macsó. - Úgy is neveztek, hogy...
Kacér Király!
- De akkor még nem ismertelek. - Most sem ismersz, Kandúr.
Nem az vagyok, akinek hiszel. Csak a szajré érdekel.
Ugyan! Nézz a szemembe,
és mondd, hogy téged csak az arany érdekel.
Kandúr...
Cicus...
Jézusom!
Lekérés!
Te ne dőlj be az állati vonzerejének. Koncentrálj!
Mi?
Arra gondoltam, Miss Puhapracli,
hogy amikor útjaink különválnak, akkor mehetnénk külön úton,
de együtt.
- Kandúr, el kell menned. Most! - Többé már nem kell ellöknöd magadtól.
- Bízhatsz bennem. - De...
Éljenek San Ricardo legendái, Tojás és Kandúr! Nekünk sikerült!
- Elteszem magam holnapra. - Cicus! Maradj még fenn!
Nem, úgy érzem,
feljön egy szőrcsomó.
Jó, akkor jó mulatást!
Hagyjuk egy kicsit magára.
Sosem hittem volna, hogy eljutunk ide.
A sok viszontagság után...
Hogy így együtt megcsináljuk.
Jó, hogy megint van testvérem.
Jó.
Bizony.
De holnap nagy napunk lesz.
Jó izgalmas.
Pihennünk kell.
Jó éjt, Tojás!
Bingó!
Még élek!
Jancsi és Juliska!
Cicus?
Tojás?
Megtalállak benneteket!
Tűnj el innen!
Tűnés!
Mit akartok? Aranyat? Van aranyam!
Jancsi, a tojás le akar fizetni minket.
- A saját aranyunkkal. - Pedig mi csak
- egy kis reggelit akarunk. - Kérlek, ne!
- Hogy eszed a tojást? - Segítség!
Tojás, ne!
Szia, Kandúr!
Meglepi!
Mi ez az egész?
Meglepetésbuli, és téged leptek meg.
Nem árulunk többé zsákbamacskát.
- Összejátszottatok? - Mind nekem dolgoznak.
Volt időm a börtönben kitervelni.
- Felültettél. - Persze, hogy felültettelek. Naná.
Azt hitted, itt az arany volt a tét, meg hogy tisztára mosd a neved?
Ez a...
kis kaland...
egy dologról szólt.
A bosszúról.
Nem is sejtetted, Kandúr,
de én ott voltam...
mindenhol.
Régi adósságot akartál törleszteni?
Én úgyszintén.
- Miért csináltad? - Otthagytál a hídon!
Cserben hagytál a legnagyobb szükségben.
- "Örökre testvérek", mi? - Megbíztam benned!
Most végre megtudod, hogy milyen érzés,
ha valakiben megbízol, ő meg szépen hátba döf.
Őrség!
Csizmás Kandúr, letartóztatlak, mert kiraboltad a San Ricardo Bankot!
Ez volt a Bab Klub utolsó gyűlése.
Hagymás rántottát csinálok belőled!
Nem kellett volna visszajönnöd.
Pequeño! Állj!
Ne harcolj velük, kérlek.
Mama! Figyelj rám! Megmagyarázom.
Ne!
Kandúr...
Ne menekülj!
Ne törd össze a szívem, vállald, amit tettél.
Sajnálom, Mama!
Csalódást okoztam.
Lássam a mancsokat!
Fordulj meg, de lassan!
Lassabban!
Mássz be a kosárba,
de csendben!
Figyelem! Figyelem, emberek! Közelebb tudnátok jönni egy kicsit?
Hölgyeim és uraim, bemutatom a legendás Aranyludat!
Cicus. Hát még te is?
Aranyat mindenkinek!
Tojjál!
Emberek, friss, meleg az arany!
Vigyétek, míg meleg!
Tojás! Tojás! Tojás!
Egy kalap.
Egy öv.
Egy pár csizma.
Valaha a becsület jelképe.
Egy üveg macskamenta?
A zöldhályogomra.
Itt van a te helyed,
bandita!
És itt is fogsz maradni.
Örökre!
Miattam aztán abba ne hagyd!
Na, úgy látszik, hogy a tojás megkapta, amit akart.
- Tojás Tóbiásról beszélsz? - Ki ne mondd a nevét!
Régen egy cellában ültem azzal a kis büdössel.
Hú, de jó volt, amikor elment végre! Az nem, hogy ellopta a varázsbabomat.
Egy pillanat! Tiéd volt a bab? Ki vagy te?
- Hé! Mi a neved? - Babszem János!
A barátaimnak Jankó.
A családi tehenet cseréltem el a babra.
Csak nem a mi családunkét,
hanem egy másik családét. Ezért sitteltek le.
Mindig ismerd meg a tehenedet.
Ébresztő!
Mit tudsz még?
Végünk van, hála annak a kis büdösnek!
Megmondtam, hogy ne hozza el a ludat, de mindenáron bosszút akart!
Ne hozza el? Miért?
A Nagy Iszony! Az az Aranylúd mamája.
- Ó, nem! - És nagyon ideges lesz,
amikor eljön a fiókájáért.
Őrség! San Ricardo szörnyű veszélyben van! Hallgassatok meg!
Hallgass el!
Kuss!
Nyisd ki az ajtót!
Dobd el a fegyvert!
Helyes!
Most állj félre!
Ne!
A sátán macskája!
Nem jött be.
Remélem, megbocsátasz.
Persze, hogy megbocsátok!
Erre tényleg nincs időm.
Meg kell mentenem a várost a Nagy Iszonytól!
Várj, Kandúr!
Nem érted? Jöttem, mert...
Azért jöttem, mert te ráébresztettél,
hogy tényleg van valami, ami fontosabb az aranynál.
Valami?
Na jó.
Valaki.
Kábé hatvan centi magas, magassarkút hord.
Jóképű?
Nagyon is.
Macsó macsek?
- Csődör? - Az.
- Tigris? - Atyám!
Ettől még nem vagyunk kvittek.
- Ne mozdulj! - De igen.
Nem, nem vagyunk.
Megmentettelek!
Az adósom voltál.
Nem mondtad, mire készül Tojás.
Így már duplán tartozol.
- Nem könnyű veled. - Tudom. De így is megéri!
Nem menekülsz el, Csizmás Kandúr!
Másik csizma.
- Cicus! - Most vagyunk kvittek!
Most pedig jöjjön a várható időjárás.
Annak esélye, hogy óriás lúd csap le ma:
száz százalék.
Sohasem külön, mindig együtt...
- Tojás és Kandúr... - Örökre bajtársak.
Gyere, kicsim!
Tűnjünk el, mielőtt anyud felbukkan.
Tojássalátás szendvicset csinálok belőled!
Ez olyan undorító!
- Ide a ludat, Tojás! - Azt sajnos nem lehet.
Az anyja már úton van, és ha megjön,
pápá San Ricardo, és minden más, ami fontos volt neked!
Értem, hogy rajtam bosszút állsz, de Imeldán miért? Az árvaházon miért?
Ez az otthonunk.
Azaz a te otthonod.
Én sosem tartoztam ide.
Az volt a terv, hogy lelépünk,
de amikor hős lettél, a várost választottad.
Nem maradt itt semmim.
Tojás, sajnálom, ha megbántottalak.
De ne a városiakon bosszuld meg. Ennél jobb tojás vagy!
- Nem vagyok. - De!
Dehogynem! Én ismerem az igazi Tojást.
Ahogy a világot láttad! A feltalálót! Az álmodozót!
Vele mi történt?
Szerintem túl késő.
Sosem késő helyesen cselekedni.
Együtt megmenthetjük San Ricardót!
Megbocsátok neked, Tojás,
ha most segítesz nekem.
Tényleg?
Mindazok után, amit tettem?
Bizonyítsd be, hogy te még jó tojás vagy.
Megpróbálom.
Meneküljetek!
- Szemüveg oké. - Vidd át a hídon!
- Odacsalom az anyját. - Oké.
Lökj meg!
Lúdanyó!
Várj!
Kövess, és elvezetlek a kicsinyedhez.
Ne arra!
Pequeño, segíts!
Tarts ki!
Az én fiam!
Gyere velem, Lúdanyó! Tudom, hol a kicsinyed.
Erre. Nézd!
- Tojás, szaporábban! - Igyekszem, Kandúr!
Bocs, tojásfej, nemcsak tojást akarunk.
Úgyhogy add nekünk a ludat!
Tojás!
Szedd le rólam!
- Szép volt. - Mire mennél nélkülem?
Állj!
Parancsnok!
Megmagyarázhatom?
Mész vissza a dutyiba, még hogyha beledöglök is!
Tojás, siess!
Mindjárt ott vagyunk!
- Kandúr, segíts! - Tojás, tarts ki!
Kandúr!
Megint itt tartunk,
igaz, Kandúr?
Viszont ezúttal nem hagylak itt, Tojás.
Ne haragudj!
Mindent tönkretettem.
Záptojás vagyok.
Nem vagyok ember.
Nem vagyok madár.
Még kaja sem vagyok.
Nem tudom, mi vagyok.
Az vagy, ami mindig voltál.
A testvérem.
Örökre testvérek.
- Vagy a lúd vagy én. - Botorság! Csak tarts ki!
Kandúr,
a ludat kell megmentened, vagy az anyja elpusztítja San Ricardót.
Ezt kell tenned.
Nem hagylak magadra, Tojás.
Tudom.
Ezért döntök helyetted.
Tojás!
Annyira sajnálom.
De nincs baja.
Tojás?
Mindig tudtam, hogy jó vagy legbelül.
Ég veled, Tojás.
- Igen, szerintem gyönyörű. - És van egy lúdtojásom.
Ő az! Csizmás Kandúr.
- Megmentett minket az óriás lúdtól! - A kardja, mint a villám!
Azt mondják, tíz élete van.
A csizmája a legfinomabb és legdrágább ördögbőr.
Csak zsíros tejet iszik.
Jó tejecske.
Ő nem bandita. Megmentő!
Ajándék, neked, Mama.
Mennem kell.
Jönnek értem a katonák.
Büszke vagyok rád, fiam.
Ma bátran és becsülettel néztél szembe a múlttal.
Megérdemled a csizmát.
Mindenki tudja, hogy te vagy San Ricardo legnagyobb hőse.
Érted tettem, Mama.
Örökké a szívemben élsz.
Te meg az enyémben.
Macska!
- Ott van! - Látom!
Találkozunk mi még, Puhapracli Cicus!
Hamarabb, mint hinnéd.
Ez egy rossz cica.
Ez hát a hőssé lett macska története.
Igazságosztó bandita. Gyönyörű hölgyek szeretője.
Remek...
Figyelmes szerető.
De tényleg. Őrület.
Én vagyok Csizmás Kandúr!
És a nevem így lett...
legendás!
A feliratot fordította: Attila Varga