Упродовж років мене знали за багатьма іменами...
Диявольський кіт.
Пухнастий коханець.
Чупакабра.
Витривалий пустунчик.
І Рудий убивця.
Та для більшості...
я Кіт у чоботях!
Злочинець.
РОЗШУКУЄТЬСЯ
Я ніколи тебе не забуду...
Маргарито.
Тобто Розо.
Вибач. Мабуть, мені час іти.
Ти не зможеш утікати вічно, Коте у чоботях!
Що я можу сказати?
Я був поганим котеням.
Той, хто втікає від закону...
завжди у мандрах.
У пошуках способу очистити своє ім'я.
І я отримаю такий шанс...
у цю доленосну ніч.
FESTIVAL DEL FUEGO ФЕСТИВАЛЬ ВОГНЮ
ЩЕ ОДНЕ ЯЙЦЕ І КУРКА
Киць-киць-киць!
Раулю.
Дивися, що то за кіт з'явився.
Зачекай, це ж і є кіт!
Прошу одне leche (молоко).
Що ви тут робите, сеньйоре? Загубили свій клубок?
Як дотепно.
Одне leche наливаю.
РОЗШУК: КІТ У ЧОБОТЯХ ВИНАГОРОДА 500
Я не шукаю проблем.
Я просто скромний gato (кіт) у пошуках їжі.
Можливо, джентльмени підкажуть, де знайти легку здобич?
Сьогодні ти знайдеш лише проблеми, Коте у чоботях.
Якщо хтось із нас розповість поліцейському,
що ти у місті, то ми поділимо винагороду.
Ви розлютили кота. Ви ж цього не хотіли!
У церкві святого Майкла недавно поставили
золоту статую Матері Божої Гваделупської.
Я не краду у церквах.
Сирітському будинку подарували срібні свічники,
-вони гарно дивитимуться у вас. -Я не краду в сиріт.
Може, Джек і Джил?
-Із глузду з'їхав? -Що?
Кровожерні розбійники Джек і Джил дісталися...
-чарівних бобів. -Не жартуй зі мною про чарівні боби!
Я шукав їх півжиття. Їх не існує.
Ні, коте.
Ми бачили їх.
Це...
легендарні боби.
Стебло росте до Землі велетнів
і до Золотої гуски.
-Золота гуска. -Після такого пограбування
-ти б влаштував усе своє життя. -Усі дев'ять.
-Покажи йому золоті яйця. -Ні!
Прошу, сер, ви достатньо показали.
Лише кіт-самогубця крастиме боби у Джека та Джил.
Я лише хочу погасити давній борг.
І це мій шанс.
То...
де шукати цих Джека та Джил?
На жаль, усі номери зайняті.
Здається, один звільнився.
Ми хочемо безкоштовний континентальний сніданок.
І не думай пошкодувати тіста на кексики.
ПАН ДЖЕК ТА ПАНІ ДЖИЛЛ
У нас нема кексиків.
Знаєш, Джил...
Я подумав.
-Кажи. -Я...
Оскільки ми вже розібралися з цими чарівними бобами
і дістали всі ті гарні золоті яйця...
Продовжуй.
То ми можемо припинити так часто красти і вбивати.
Звісно, це весело і все таке, але...
я хочу дитину.
Яку дитину, Джеку?
Нашу дитину, Джил. Ми зростимо її дикункою, як білку чи щось схоже.
Свята frijoles (квасоля)!
То вони існують.
Відтоді, як ти впав із пагорбу макітрою вниз,
верзеш дурниці.
Нам не завадить ще один стрілок для засідок.
Мабуть, поріз дуже глибокий...
Гей!
Якого біса?
Якщо це буде дівчинка, то вона буде сильна, як ти...
Ні!
Ти! Стій, де ти є!
Я не знаю, Джеку.
Як я їздитиму і стрілятиму з немовлям за спиною?
Уже є рюкзаки. Джил, я бачу це так...
Ці боби мої!
Мені?
Ти звернеш мені голову?
Щось шукаєш?
Ні.
Не hablo inglés (говорю англійською).
Ти за це заплатиш!
Ні!
Чупакабра!
-Чупакабра! -Скажена баба!
Ці чарівні боби були моєю здобиччю!
Через тебе я втратив шанс отримати золоті яйця, mi amigo.
Піднімай кулачки.
БІЙ ТАНЦІВ ВЕЧІР ВІВТОРКА
Дуже добре.
Якщо буде битва танців,
то я затанцюю тебе до смерті у вівторок ввечері!
Не смій використовувати «Лоток» проти мене!
Привіт!
Відчуваєш мене?
Бійся, якщо зможеш.
-Ти вдарив мене по голові гітарою? -Ти... ти жінка?
Аматор.
Сеньйорито, зачекайте!
Дозвольте пригостити вас leche! Я за кохання, а не...
за війну.
Агов?
Ти ховаєшся від мене?
Я теж люблю гратися.
Я відчуваю, що ми споріднені душі...
Відчуваю знайомий запах.
Щось небезпечне.
Щось...
сніданкове.
Давно не бачилися, брате.
Maldito huevo (Кляте яйце).
Хитун Олександр Бовтун.
Даремно ти з'явився мені на очі.
Я знаю, ти сердишся.
Маєш на це право.
Радий знову бачити тебе, Коте.
-Це нові чоботі? -Ні!
Ті самі чоботи, у яких я був, коли ти зрадив мене.
Зрадив тебе?
Ти покинув мене розбитого на друзки на мості в оточенні солдатів!
Про це пісню склали!
А як ми взагалі опинилися на тому мості?
Тому що ми були братами, а брати
-мають дбати один про одного... -Хитуне!
Згадай, навіщо ми тут.
Я мав би здогадатися.
Чарівні боби були у моїх лапах,
але та приваблива дияволиця, що ти її прислав, утрутилася.
-Ти прокляття мого життя! -Зачекай. Вислухай мене.
Так, це я відрядив по тебе Кицьку. Проте вона не звичайна злодійка.
Це Кицька М'яколапка.
Найм’якіші лапки в Іспанії.
А чи не зависокі підбори для кота?
Із навичками Киці, твоїм мечем і моїм розумом
у нас є шанс на перемогу.
Коте, ти краще за всіх знаєш, що нікому не вдалося
вдертися у замок велетнів і залишитися живим.
Хочеш вижити? Тобі потрібен план.
Я усе життя вивчав це питання. Ти це знаєш.
Будьмо... Будьмо чесні.
Без мене ти не знаєш, де посадити боби.
А Джек і Джил знають. Вони вже на півшляху.
Піднімемося стеблиною як злочинці, а спустимося як легенди.
То що скажеш?
Партнери?
Ні.
Ніколи знову.
Вибач, добре? Скільки можна ображатися?
Минуло сім років! А це 35 котячих років.
Я тобі потрібен!
А ти потрібен мені.
Коте! Ти хоч уявляєш, що роблять з яйцями у в'язниці Сан-Рікардо?
Я тобі розкажу, друже.
Було нелегко.
Adiós...
Хитун-Бовтун.
-Погано. -Не хвилюйся. Я все владнаю.
-Я вмію говорити «няв». -Сумна історія з відвертою брехнею
у жирній шкаралупі, що смердить зіпсованою шинкою!
Я мушу розколоти навпіл, щоб...
Я впіймаю.
Поглянь, що я знайшла.
Хтось забув гроші.
Ти небезпечна.
Хитун каже, ти любиш небезпеку.
Тільки уяви, у яку халепу ми можемо вскочити.
Ми вдвох.
Ми можемо вкрасти багато золотих яєць.
І...
-ти мені винен. -Я тобі винен?
-Ти вдарив мене по голові гітарою. -Мені шкода гітару.
Гаразд, я пробачаю.
Тож... ти згоден?
Є одна крихітна-прекрихітна проблемка.
Яка саме?
Ти працюєш на яйце!
Годі, Коте.
Що такого поганого сталось між тобою і Хитуном?
Боюся, у нас з Хитуном...
дуже глибокі шрами.
Усе це давно почалось.
Ні. Не потрібно розповідати мені
-усе своє життя. -Сідай.
Часом буває доволі...
боляче.
Ясно, розповідай.
Того року не дощило.
Вітер був сильним, а кошик — маленьким.
Мене носило кілька днів...
САН-РІКАРДО
...крихітне, голодне кошеня без молока, без мами і без лотка.
Доки не прибило до будинку для загублених дітей.
СИРОТИНЕЦЬ
Її звали Імельда.
Наче мати, вона прийняла мене у своє серце і виховала як рідного.
Тиша.
-Silencio. -Вона була ангелом доброти.
Silencio!
Майже завжди.
Хочу познайомити вас з хлопчиком, що приєднався до нас.
Усе добре, pequeño. Покажи своє личко.
Виходь.
-І саме тоді я зустрів... -Хитун Олександр Бовтун.
Гей, Вусатий! Це місце Блакитника.
Та ну. Хіба так можна?
Чому не виберете когось свого розміру?
-Хто тебе питав, Сніданку? -Ти забув, що Імельда каже, Блакитнику?
Якщо відчуваєш, що гнівом скипиш, то охолонь, так?
-Розкрутімо його. -Не треба крутити мене. Не крутіть!
Тільки не це! Ні! Вилетить жовток!
Хоч він і забрав мої боби, яйце вступилося за мене.
І тоді я вирішив...
що завжди буту на його боці.
Ого!
Це було вражаюче. Дякую!
Яйцеголовий!
У цьому яєчку-диваку було щось таке, що заінтригувало мене.
Це ти.
Я декілька місяців їх збираю. Ніколи не знаєш,
коли тобі пощастить. Ти ж розумієш?
Чарівні боби...
ось про що я.
Чуєш?
Тепер ти розбовкаєш іншим, що я вірю в магію?
Саме так ти вчиниш?
Ні?
Як тебе звати?
Хлопче, ти не балакучий, так?
Тоді я назву тебе Блищиком.
Вусатий?
Золтар!
Може, просто Кіт?
У Хитуна були багата уява і винахідливість.
Що там, лише 15 метрів донизу?
Поїхали.
Підкотни!
Дивись на мене, Коте! Я лечу!
Він розповідав про легенди і пригоди за межами здорового глузду.
Коли я відшукаю ті чарівні боби,
з них виросте стебло до самих хмар,
де жахливий і безстрашний велетень ховає свій найбільший скарб...
Золоту гуску.
Золота гуска. Лише одного.
Лише одного її золотого яйця вистачить мені на все життя.
Це моє призначення, Коте.
Я не знаю, як це пояснити, але відчуваю, що моє місце там.
Боже. Так незручно.
Це щось на кшталт мрії одинака.
Мені не потрібен зайвий баласт, що тягтиме мене донизу.
Що ти робиш?
Боже, як добре.
Те... те, як ти дивишся зараз, справді заворожує.
Добре, дай мені подумати хвильку. Гаразд.
Це божевілля, але...
я...
розгляну варіант з партнерством.
Я мушу знати лише одне.
Ти віддаси цьому себе?
Si. Віддам.
Ого, ти таки говориш!
Допоможеш встати?
Так.
Перше правило Клубу бобів...
ти не розповідаєш про Клуб бобів.
Друге правило Клубу бобів...
ти не розповідаєш про Клуб бобів.
-Ти готовий? -Готовий.
Від сьогодні хай буде відомо...
Завжди вдвох, ніколи поодинці...
-Хитун і Кіт... -Навіки брати.
Від тієї миті нас об'єднала велика пригода —
пошуки чарівних бобів.
Допоможи встати.
Яйцени мене.
Хитун був головою...
-Боже мій! -Я його не бачив!
-Мені так боляче! -...а я був руками.
Я тріснув!
У нас є червоні боби, зелені боби,
какао-боби, лімські боби, але нема чарівних.
-Хочеш желейних бобів? -Дякую.
Ціллю нашого життя було знайти їх.
Я мало не забув про головне.
Це ми з тобою, Коте.
Я і ти.
Однак ми так і не знайшли їх.
Минали роки, пошуки чарівних бобів
почали все більше скидатися на дитячі мрії.
Підлітками ми з Хитуном шукали неприємностей...
і часто знаходили їх.
Утретє цього місяця, Імельдо. Наступного разу кину за ґрати.
Вони лише діти.
Вони злодії.
Ви кращі за це.
Я вірю у вас усім своїм серцем.
Прошу, не підведіть мене.
Я ненавиджу це місце.
Швидше би вибратися звідси.
Жбурни камінь. Тобі стане краще.
Боже. Ходімо.
Я відреагував інстинктивно.
-Він врятував матір Коменданте! -Він врятував матір Коменданте!
Він врятував матір Коменданте!
Ти врятував мою матір.
НЕХАЙ ЖИВЕ КІТ
Сеньйор Кіт, він герой!
Сьогодні ми переконалися, що хоробрість і відвага
не залежать від розміру!
Я й не здогадувався, що та одна мить змінить усе моє життя.
Це для тебе, мій хлопчику.
Носи їх як символ своєї честі...
і справедливості.
Ти мною пишатимешся...
мамо.
Я вже пишаюся...
мій Коте у чоботях.
Дивно було отримати котячі чоботи...
але так. Вони мені пасували!
А поки мій шлях ставав світлішим...
шлях Хитуна ставав темнішим.
Gracias, Коменданте.
Будь обережний із товаришами.
Я знаю! Я слід було робити щось без тебе.
Годі красти цукерки, Хитуне. Це вже серйозно
Ти правий! Ми мусимо бути розумнішими.
Так, слухай. Ми мусимо мислити масштабніше.
Я думаю про срібляра. Це чудово.
Ти і я, раз-два, 50 секунд щонайбільше.
Забудь про це! Це наш дім. Тут ніхто не заподіяв нам зла.
Наш дім?
Звісно. Я зрозумів.
Ти ходиш у модних чоботях, а я тобі не рівня?
-Ні, не так. -Ми не народилися тут. Ми сироти!
-Ми лише вдвох, ясно? -Ми кращі за це.
-Але ж ми партнери. -Ми брати.
Але я більше не крастиму.
Та Хитун так просто не здавався.
Я у біді, Коте! Я винен гроші банді Блакитника.
Вони ідуть по мене. Допоможи перелізти.
Я мушу втекти. Допоможи мені. Підсади. Поквапся!
БАНК САН-РІКАРДО
Так, у мене є все. Вдалося. Ходімо!
Як ти міг так зі мною?
Я зробив тобі послугу! Ми нарешті можемо забратися звідси!
Це гроші тутешніх людей! Це все, що в них є!
-Ти зганьбив ці чоботи! -Коменданте, прошу,
-я можу все пояснити! -Арештувати їх!
Швидше! До мосту!
-Ти надурив мене! -Я мусив! Ти не залишав мені вибору!
Мамо.
Pequeño.
Обережно!
-Ні. -Коте. Я не можу встати.
-Коте! Допоможи. Я не можу підвестися! -Стояти!
Коте, рятуй мене!
Рятуйся сам.
Попався.
Того дня я втратив усе, що було мені дороге.
Свого брата.
Свою честь.
Свій дім.
Я думав лише про розчарування в очах своєї мами.
Відтоді я втікаю.
Яйце зрадило мене.
Його брехня коштувала мені...
всього.
-Гей. -Що? Я не сплю!
Думаєш, я не хочу виправити минуле?
Я не можу злізти.
Слухай. Ані дня...
Ані дня не минало...
щоб я не думав про те, що я втратив.
Я втратив найкращого друга.
Єдиного друга.
Тепер я розумію. Через відчай і жадібність я підвів тебе.
Я підвів себе.
Я лише прошу в тебе, Коте, ще один шанс.
Дай мені його, і я допоможу тобі відплатити Сан-Рікардо.
Прошу, Коте.
Дозволь показати, що наша дружба означала для мене.
Я це зроблю.
Чудово.
Я зроблю це для мами і Сан-Рікардо, а не для тебе.
Ми не партнери...
і ми не друзі.
Гаразд.
Але я обіцяю, що цього разу я тебе не підведу.
Так!
Думаю, наш Клуб бобів ожив.
-Сподіваюся, план Хитуна спрацює. -Послухай,
тобі слід зосередитися на своїй ролі.
Не дай маху.
-Що? -Знову з маскою?
Мені не потрібні поради від містера Брудночоботого.
Давай, Коте. Зараз!
Наші біологічні годинники тікають, люба.
-Час подумати про щось більше. -Що таке?
Я багато працювала над собою. Я добре виглядаю
і не пожертвую цим.
-Гей. -Що?
-Почнемо з малого. -Поглянь.
Уявімо, що у нас дитина.
Чудово.
Мені ніколи сидіти вдома з підгузками й дитячими шкарпетками.
Не треба, Джил. Я піду в декрет.
У нас десять голодних свинок у фургоні.
Попрактикуйся з ними. Зупинись і нагодуй їх.
-Ті маленькі Ошийки... -Поквапся.
Милий карапузик.
-Чому ти не використовуєш кігті? -Помовчи! Я тут працюю!
-Просто скористайся кігтями! -Тихо.
-Кігті! -Немає у мене кігтів, гаразд?
Це хто, Ошийок?
Тихо. Спатки-спатки, жирненьке поросятко.
Пам'ятаєш, як ми мусили прикинутися, що маємо мавпочку?
Наглянь за ним.
М'яколапка.
Що ж?
-...ти сів на неї, Джеку. -Привіт, легендарні боби.
Біжімо.
Так. Поглянь, що у нас тут, Джил.
Ви накапостили нашій малечі.
Та ще й украли мої боби.
Свинобомба!
Ви за це заплатите! Бісові коти!
Сигналь яйцю!
Так!
-Гаразд. -На старт.
-Увага. -Руш!
Боже!
Гаразд, коте. Давай мені боби.
Правду кажуть, що кіт завжди падає на лапи?
Ні! Ці плітки розпускають собаки!
Що ж, перевірмо.
Я ж казав, що не підставлю тебе!
Думаєте, це все?
Ледь не влучили!
Зараз!
Нам би протриматися до того мосту! Тримайтеся!
-Хитуне! Тут немає мосту! -Довірся мені.
Хитун!
Ми помремо!
Я ненавиджу котів.
Це війна!
Замок велетня...
ми йдемо.
Мушу віддати належне яйцю.
Це була командна робота. У Хитуна є кігті...
Тобто лікті. Так, у Хитуна нема кігтів.
Він не кіт.
-Не те, щоб щось не так... -Не хочу про це говорити.
Зрозумів.
Ми маємо бути близько!
Не пропустіть підозрілу хмарну активність!
Мене звуть Кицька М'яколапка, бо я легко тебе пограбую,
а ти й не здогадаєшся, що то була я.
Кицько?
Ти не така вправна, як кажуть.
Ти краща.
Я не розкрию твою таємницю.
Гаразд. Я тобі розповім.
Я жила на вулиці...
та мала чудові кігті.
Якось дуже гарна пара підібрала мене.
Давали молоко щоранку.
Любили мене.
Можливо, я подерла їхні штори або надто грубо грала з хом'ячком.
Не знаю, чому вони так вчинили.
Вони обрізали мої кігті.
Котолюби скажені.
Зупиніться! Здається, приїхали!
Можеш повірити у це, Коте?
Після всіх цих років!
Ось.
Я хочу, щоб ти посадив.
Дивна хмара.
Так! Це воно! Починається! Швидше!
Сюди!
Добре. Ходімо.
23 поділити на товщину хмари.
Стоп! Копайте тут.
Тепер клади боби.
Клади боби обережно, благаю.
Так, щоб вони лежали окремо. Магія дуже тонка.
Так, добре. Дуже добре. А тепер відійдіть.
Що таке?
Може, магія стерлась у тебе в кишені?
-Це неможливо. -Гаразд. Без паніки.
Я десь читала, що рослини все відчувають. Тож...
уперед...
-скажи їй щось приємне. -Добре.
Дайте подумати хвильку.
Привіт, рослинко.
Чуєте?
Хитун!
-Я його не бачу. Ти його бачиш? -Я його ніде не бачу.
У тебе дивний голос.
Повітря розріджене!
Застрибуйте! Тут так добре!
Ця хмара лоскочить мого носа.
Це тому, що вона піниста! Хто ж знав?
Іди сюди.
Спіймала!
Коте.
Що скажеш? Поголитися?
Я хочу тобі щось показати.
Десь там унизу живуть двоє діток —
не знаю, мабуть, сироти:
розляглися на пагорбі, дивляться на хмари,
мріють про майбутнє.
Це були ми з тобою.
Я і ти.
Хлопці!
Ви захочете поглянути на це.
Замок велетнів.
Усе, екіпіруймося.
-Хитуне -Я буду схожий на золоті яйця.
-Геніально, правда? -Хитуне, ти без спідньої білизни!
Що?
Ви соромитеся?
Я не соромлюся.
Пам'ятаєш, як усі сміялися з Клубу бобів?
А хто тепер сміється?
Ми!
Це...
Це наша ціль.
Твій голос більше не схожий на ельфовий.
Тут нормальний атмосферний тиск.
Ходімо.
Ось вам план: ви двоє берете золоті яйця, а я б’юся з велетнем.
Тут немає велетня. Він давно помер.
-Що? -Ти не читав?
Боже.
«Джек і бобове стебло», глава 14 «Велетень іде на смерть».
Щиколотка болить.
-Що.. що це було? -Його звуть Великий жах.
Це чудовисько охороняє Золоту гуску.
За легендою, якщо глянете на нього, то закам'янієте.
Ніхто не знає точно,
бо ніхто не виходив звідси живим.
Ідіть за мною, але тихо.
-Хитуне! -Я ненавмисне.
Усе свербить і тисне!
Потрібна присипка!
Як потрапити на той бік?
Шампанське.
Ваше здоров'я!
Не хвилюйся. Я тебе захищу.
Що ти робитимеш? Битимеш його гітарою по голові?
Прошу. Не нагадуй про гітару.
Ловіть мене!
Швидше!
Ховаймося!
Не дивися на нього!
-Хитун! Тихо! -У мене гіпервентиляція!
Я сказав, що не можу дихати, а ви закрили мені рот!
Гей. Тобі потрібно зібратися. Давай!
Гаразд.
Погляньте.
Це ж яйцевий рай.
Як гарно, мені здається, що це мій дім.
Золоті яйця.
Хапайте, скільки вийде.
Я думав, вони будуть як курячі.
Уявляєш, як таке яйце знести?
Коте!
Як ми заберемо ці яйця звідси?
Я не знаю.
Боже!
Золота гуска.
Лише погляньте. Хіба вона не чудова?
Моя мила гусочка.
Думаю, ти їй до душі.
Заберімо її.
Зачекай. Це легендарна гуска.
Ми не знаємо, що трапиться, якщо візьмемо її.
Я знаю, що трапиться, якщо не візьмемо її: у нас нічого не буде.
Погляньте. Вона какає золотом. Ми беремо її!
Майже на місці!
Тримайтеся!
-Наближається! -Біжіть!
Кицько!
Що ти робиш?
Тримайтеся!
Ану сюди.
Спіймав!
Тепер вона моя!
Привіт!
Ні! Лети, гусеня, лети!
Ні! Так не мало статися!
-Коте? -Ні.
Пробач.
Дякую, Руденький.
Мабуть, слід зрізати стебло.
Поглянь. Тепер у тебе є сім'я, яку ти й хотів, Джеку.
Ти це чула?
Він назвав мене татком.
-Він так схожий на тебе, Джеку. -Дякую.
ХИТУН
Що це?
Я точно знаю, що тепер наша черга.
За відплату Сан-Рікардо!
За багате життя!
Так!
Ти.
Я?
Так, мила!
Один, два, ча-ча-ча! Три, чотири, ча-ча-ча! Один, два.
Що?
Тебе охарактеризує одне слівце, Кицько М'яколапко...
Няв-вав!
Я знаю твою репутацію серед кішок,
-містер Витривалий пустунчик. -Мене також знають...
як Пухнастого коханця!
-Але то було до нашого знайомства. -Ти не знаєш мене, Коте.
Я не та, ким ти мене вважаєш. Мене цікавить лише здобич.
Та ну. Поглянь мені у вічі
і скажи, що тебе цікавить лише золото.
Коте...
Кицько...
Боже!
Нові партнери!
Не ведися на його тваринний магнетизм. Сфокусуйся.
Що?
Я тут подумав, міс М'яколапка,
коли наші шляхи розійдуться, вони могли б розійтися...
разом.
-Коте, ти мусиш піти зараз. -Не відштовхуй більше мене.
-Ти можеш довіритися мені. -Але...
Браво легендам Сан-Рікардо — Хитунові і Котові! Нам вдалося!
-Я іду спати, друзі. -Кицько! Залишайся з нами.
Ні, я відчуваю, що...
ковтун шерсті став у горлі.
Гаразд. Не сумуй!
Залишмо її наодинці.
Я ніколи не думав, що ми дістанемося сюди.
Після пережитого...
провернути таку справу разом.
Як добре, що в мене знову є брат.
Так.
Звісно.
Завтра у нас великий день.
Досить захопливі справи.
Нам слід відпочити.
Добраніч, Хитуне.
Готово!
Я ще живий!
Джек і Джил.
Кицько?
Хитуне?
Я вас знайду.
Геть звідси!
Геть!
Що ви хочете? Золото? У мене є золото.
Джеку, яйце хоче дати нам хабар.
-Ще й нашим золотом. -Та ні, ми хочемо лише
-поснідати. -Ні, прошу!
-Яку ти любиш яєчню? -Допоможіть!
Хитуне, ні!
Привіт, Коте.
-Сюрприз! -Сюрприз!
Що відбувається?
Це вечірка-сюрприз — сюрприз для тебе!
Схоже, таємне стало відомим.
-Ви всі заодно? -Так! Вони всі працюють на мене.
Я довгий час сидів у в'язниці, плануючи це.
-Ти мене підставив. -Так, підставив. Звісно.
Думаєш, усе це для того, щоб здобути золото й очистити твоє ім'я?
Ця...
маленька пригода...
мала на меті одне.
Помсту.
Ти і не здогадувався, Коте...
але я завжди був...
поруч.
Ти хотів повернути давній борг, Коте?
Я теж хотів.
-Нащо ти це робиш? -Ти покинув мене на тому мості!
Ти покинув мене, коли був потрібен мені.
-Ти забув про братів навіки? -Я тобі довіряв!
Зараз ти сам дізнаєшся,
як довіряти тому, хто наносить тобі удар у спину.
Охороно!
Коте у чоботях, тебе заарештовано за пограбування банку Сан-Рікардо!
Вважай це останнім засіданням Клубу бобів.
Тебе слід засмажити з цибулею!
Тобі не варто було повертатися.
Pequeño! Зачекай.
Не бийся з ними, благаю.
Мамо! Послухай. Я можу все пояснити.
Ні.
Коте...
годі втікати.
Припини краяти мені серце і відповідай за свої вчинки.
Вибач мені, мамо.
Я тебе підвів.
Лапи вгору, щоб ми їх бачили!
Повертайся повільно.
Повільніше!
Лізь у клітку
без жартів.
Увага! Прошу уваги! Підійдіть трішки ближче.
Пані і панове, представляю вам легендарну Золоту гуску!
Кицько. І ти теж?
Золото кожному!
Є!
У нас тут свіженьке, гаряченьке золотце, люди!
Підходьте! Беріть гаряченьке!
Huevos!
Яйце!
Один капелюх.
Один пояс.
І два чоботи...
колишні символи гідності.
Одна пляшка м'яти котячої?
Це від глаукоми.
Тут тобі місце...
злочинцю.
І тут ти залишишся...
навіки.
Ні. Не зупиняйся через мене.
Схоже яйце отримало те, що хотіло.
-Ви говорите про Хитуна? -Не називай його імені!
Я колись сидів у цій камері з тим смердюхом.
День його звільнення був найщасливішим. Та він украв мої чарівні боби.
Зачекайте! У вас були боби? Хто ви такий?
-Як вас звати? -Енді Бобове стебло!
Друзі звуть мене Джек.
Я віддав корову сім'ї за ті боби.
Звісно, корова була не моєї,
а якоїсь іншої сім'ї. От і отримав від восьми до десяти років.
Завжди знай, яка корова твоя.
Божевільний. Прокинься!
Що ще тобі відомо?
Нам усім кінець через того малого смердюха!
Я казав йому не брати гуску, та він прагнув лише помсти!
Не брати гуску. Чому?
Великий жах! Це матір Золотої гуски.
-Ні. -І вона проллє кров,
коли прийде по своє дитя.
Солдати! Сан-Рікардо у жахливій небезпеці! Послухайте мене!
Тихо!
Замовкни.
Відчини двері.
Кинь зброю.
Дуже добре.
Відійди.
Ні.
Diablo Gato!
Гарна спроба.
Сподіваюся, ти пробачиш мені.
Вибачення прийнято!
У мене нема часу на тебе.
Я мушу врятувати місто від Великого жаху!
Зачекай, Коте!
Ти не бачиш? Я тут, тому що...
Я тут, тому що ти змусив мене усвідомити,
що дещо має для мене більше значення, ніж золото.
Дещо?
Добре.
Дехто.
Він зростом півметра і носить високі підбори.
Вродливий?
Дуже вродливий.
Сталеві м'язи?
-Жеребчик? -Так.
-Тигр? -Боже.
Проте це не означає, що ми квити.
-Стояти! -Означає.
Ні. Не означає.
Я тебе врятував!
Ти завинила переді мною раз.
Ти не розповіла мені про Хитуна.
Тож ти завинила переді мною двічі.
-З тобою стільки клопоту. -Я знаю. Але я того вартий!
Удруге не втечеш, Коте у чоботях!
Не ті чоботи.
-Кицько! -Тепер ми квити!
Це твій прогноз погоди у Сан-Рікардо.
Ймовірність знищення міста гігантською гускою...
стовідсоткова.
Завжди вдвох, ніколи поодинці...
-Кіт і Хитун... -Навіки брати.
Ходімо, мила.
Краще зникнути, поки мама не з'явилася.
Я зроблю з тебе гоголь-моголь!
Яка гидота!
-Віддай гуску, Хитуне. -Боюся, що нічим не можу допомогти.
Її мама летить сюди, а коли вона долетить,
прощавай Сан-Рікардо і все, про що ти піклувався!
Мститися мені — одна річ. Та до чого Імельда? До чого сиротинець?
Це наш дім.
Тобто твій дім.
Я завжди був чужий.
Ми мали план, щоб утекти звідси,
але тоді ти став героєм і проміняв мене на це місто.
Ти залишив мене ні з чим.
Хитуне, шкода, що я образив тебе.
Та не виливай свою злість на цих людей.. Ти кращий за це!
-Ні, не кращий. -Годі!
Я знаю справжнього Хитуна.
Те, як ти дивився на світ! Ти винахідник! Ти мрійник!
Що трапилось з тим хлопцем?
Здається, вже пізно.
Ніколи не пізно взятися за добрі справи.
Разом ми можемо врятувати Сан-Рікардо!
Я пробачу тобі, Хитуне...
якщо ти мені допоможеш зараз.
Справді?
Навіть після всього, що я зробив з тобою?
Доведи мені, що всередині тебе добрий жовток.
Я спробую.
Біжімо!
-Окуляри є. -Лети з малечею через міст.
-Я приведу туди її маму. -Добре.
Підкотни!
Мамо-гуско!
Зачекай!
Слідуй за мною, я приведу тебе до твого дитяти.
Ні! Не в той бік!
Pequeño, рятуй!
Тримайся!
Це мій хлопчик!
Ходімо зі мною, мамо-гуско. Я знаю, де твоє дитя.
Сюди.
-Хитуне, швидше! -Намагаюся, Коте! Намагаюся!
Вибач, яйцеголовий, ми хочемо більше, ніж яйця.
Тож віддай нам гуску!
Хитун!
Забери її!
-Гарно рухаєшся. -Що б ви без мене робили?
Стояти!
Коменданте!
Я усе поясню!
Gato, ти сядеш знову за ґрати, навіть якщо це останнє, що я зроблю!
Хитуне, швидше!
Майже на місці. Майже на місці!
-Коте, допоможи! -Хитуне, тримайся!
Коте!
Знайома ситуація...
так, Коте?
Цього разу я тебе не покину, Хитуне.
Пробач, Коте.
Я заварив цю кашу.
Я зіпсоване яйце.
Я не людина.
Я не пташка.
Я навіть не їжа.
Я не знаю, що я таке.
Ти той, ким був завжди...
мій брат.
Брати навіки.
-Ти не зможеш врятувати нас обох. -Зможу! Просто тримайся!
Коте,
ти мусиш урятувати дитя, інакше мама знищить Сан-Рікардо.
Так буде правильно.
Я не відпущу тебе, Хитуне.
Я знаю.
Тож я не залишу тобі вибору.
Хитун!
Мені дуже шкода.
Вона в порядку.
Хитун?
Я завжди знав, що ти добрий всередині.
Прощавай, Хитуне.
-Так, думаю, це чудово... -І в мене є гусяче яйце.
Це він. Кіт у чоботях.
-Він урятував нас від гігантської гуски! -Його шпага наче блискавка!
Кажуть, що у нього десять життів.
Його чоботи пошито з найкращої коринфської шкіри.
Він п'є лише незбиране молоко.
Смачне leche.
Він не злочинець. Він урятував нас!
Це тобі подарунок, мамо.
Я мушу йти.
Солдати йдуть по мене.
Я дуже пишаюся тобою, синку.
Сьогодні ти глянув у вічі минулому з хоробрістю та честю.
Ти заслужив ті чоботи.
І люди знають, що ти найвеличніший герой Сан-Рікардо.
Я зробив це для тебе, мамо.
Ти завжди будеш у моєму серці.
А ти — у моєму.
Gato!
-Ось він! -Я його бачу!
Побачимося, Кицько М'яколапко!
Швидше, ніж ти думаєш.
Вередлива кицька.
Це історія про кота, який став героєм.
Про відданого справедливості злочинця. Про шанувальника вродливих жінок.
І про величного...
величного коханця.
Справді. Якесь божевілля.
Я Кіт у чоботях!
І моє ім'я стане...
легендою!
Переклад субтитрів: Вікторія Бонк