Södra Philadelphia PENNSYLVANIA
Budet är på 150. Får jag 200?
200, får jag 250? Det är mycket grejer här.
250, får jag tre?
- 300. - Vad gör du, Stu?
- Jag gör mitt drag. - Vi sa att 250 var max.
300, första, andra...
- 350. - Ge dig nu.
- 450. - Hallå!
Jag måste visa att vi menar allvar.
Budet är på 450. Får jag 500?
- Det kommer tre andra förråd idag. - Min instinkt talar för det här.
450 första...
Sist du lyssnade till den fick vi
en låda döda bilbatterier och en hundkorg.
450 andra...
Såld. Den är er, pojkar. Ordna det med kontoret.
- Snyggt. Det var bra. - Gratulerar.
- Bra jobbat. - Kom igen.
Kolla in den.
Det verkar vara en journal av nåt slag.
Det här ser inte bra ut.
Var hittar man ens såna grejer?
Ingen aning.
Men det måste finnas en marknad för det.
Vi borde nog ringa polisen.
- Har du nåt? - Jag vet inte riktigt.
Från ett gammalt förråd.
En agent från Philadelphia skickade det till mig.
- Nån du känner? - Hon känner mig, liksom.
Ett fan. Det är mycket folk i din värld, va?
- Om du bara visste. - Det här är detaljerat.
Futurum. Det är fantasier.
Agenten tror att det är mer än så.
- Finns det mer sånt här? - Ett par lådor på fältkontoret.
Jag vill köra dit och ta en titt på resten.
- Göra en bedömning utifrån det. - Ta med dig Reid.
En långresa, vad kul.
Jag har audioböcker med Peter Coyote
som läser hela Foundation Trilogy.
FBI: s Fältkontor PHILADELPHIA, PENNSYLVANIA
Hur vänjer man sig vid att folk stirrar?
Jag hade aldrig kunnat sluta kolla mina tänder.
Man lär sig ignorera det.
Jag är inte så intresserad av vad du inte kan göra, Roy.
Vi har världens bästa resurser, en av dem ska vara du.
Ge mig bara matchningen.
David Rossi på mitt kontor. Nyp mig i armen.
Du måste vara agent Morris.
Kalla mig Jill. Får det lova att vara nåt? Kaffe...
Jag och dr Reid skulle faktiskt vilja sätta igång.
Dr Reid. Tack för att ni kom. Ni lär inte bli besvikna.
Vad finns det mer för material?
Vi hittade diverse konstverk, tortyrporr, bondage,
men vad som är intressant är prosan.
Det är tydligt att det rör sig om en sexualförbrytare.
- Det kan vara nåt stort. - Nu tar vi det lugnt.
Ni har väl kollat namnet på den som hyrde förrådet?
Det var ett falskt namn, Louis Ivey. Han finns inte i nåt register.
- Betalade han kontant? - Tills han fick skulder.
Ett halvår utan betalning,
sen får ägaren auktionera ut hans innehåll.
Det jag läst hittills tyder på en skötsam person
som inte skulle missa betalningar.
Han gjorde bort sig. Precis som alla gör i slutändan, va?
Jag kanske tar en kopp kaffe ändå.
Ni var där inne ett bra tag.
Jag ville titta på allt. För att vara säker.
- Är du det? - Nej.
Inte?
Jag skulle ljuga om jag sa att jag inte var besviken.
Materialet tillhör en störd individ,
men där finns inget som övertygar mig om
att personen har levt ut sina fantasier.
- Så ni tänker åka härifrån? - Det verkar inte bättre.
Vi har riktiga fall i Quantico. Fall med kroppar.
Men om jag har rätt om det här kommer det att finnas massor av såna.
Det var trevligt att träffas.
Det fanns nåt mer i lådorna.
I Eyes of a Predator skrev du att samlingar av kroppsavlagringar
är ett definitivt förstadium. Hud, naglar, hår.
Den här killen menar allvar.
Jag ringer mitt team. Vi har jobb att utföra.
Toppen.
BETEENDEANALYSGRUPPEN QUANTICO - FBI
MORD
FBI - BETEENDEANALYSGRUPPEN
mord - HILLSIDE
OKÄND FÖRÖVARE
"Jag vet vilket ont dåd jag tänkt utföra,
"men starkare än alla mina eftertankar är min ilska,
"ilska som förmår människor att utföra onda gärningar." Euripides.
Är det här allt från förrådet?
Nej, vi tog de mest framträdande sakerna
och lät polisen gå igenom resten av innehållet.
- Vad mer fanns där? - Bara lite böcker, album, leksaker.
- Leksaker? - Ja, gamla grejer.
Från hans barndom. Vi kunde ta några fingeravtryck,
men de fanns inte i vår databas.
Morgan, Prentiss, åk till förrådet
och se vad mer ni kan säga om mannen.
Jag ger er vägbeskrivning.
Vi måste avgöra om han tar sina fantasier till nästa nivå.
Vi kan använda materialet och försöka hitta mönster
som binder honom till olösta fall.
På ytan ser det ut som om han ville försöka allt.
Att bara isolera en sida av det kan nog bli svårt.
Gräv djupare. Testa med lingvistik.
Leta efter mönster i handstilen. Rossi och jag tar bilderna.
Hitta fetischen, hitta fienden.
Vill du göra det här intressant?
Bästa insikterna, förloraren bjuder på lunch.
- Kör till. - Okej.
Det verkar vara en glad kille.
Mångsidig, varierade intressen.
Det här verkar ha ritats i utvecklingsstadiet.
Så då var han ungefär sex år gammal, va?
Det är daterat till 1976, så då är han runt 38 nu.
Att han är blond gör den nog till självbiografisk.
- Han är vit. - Ja, det har du så rätt i.
Men titta här.
Se hur teckningarna förändras med åren.
En skinande sol, en kär familj, ett idylliskt hem,
men sen försvinner modern.
Hon kanske lämnar dem, hon kanske dör.
Fadern försöker slita ihop till brödfödan.
Pojken börjar dra sig undan, går in i sig själv.
Det här är hans vändpunkt.
Vad födde hans fantasier? Och när började det?
Det här är den tidigaste jag hittade. 1982.
Den är tam i förhållande till de senare grejerna.
- Vintage. - Tror du han var samlare?
- Eller så fick han det. - Av sin far?
Jag minns fortfarande min pappas mindre väldolda förråd.
Men den här killen gick steget längre. Tortyrporren, det är brutalt.
Det ledde till vissa begär, den tidiga exponeringen var utlösaren.
När jag förhörde Bundy hade han en teori om pornografi.
Han sa: "Vill du hindra folk från att bli som jag
- "bränn då inte Catcher in the Rye... - Bränn Hustler.
Även jag har läst dina böcker.
Här är lite skolböcker.
Ingenjörskonst, matematik,
- en CAD-manual. - Yrkesskola.
Så han är hantverkare, byggnad, renovering.
Bra jobbat, men jag tror jag leder.
Inte så fort.
Titta här. Klänningar.
Va? De är i olika storlekar.
De var det. De har sytts om.
Transvestit. Jag verkar få bjuda på lunch.
Extralingvistiska markörer i hans handstil visar
att han gillar att leka med elchocker.
Som en metod för tortyr. Var specifik.
Domaren kräver sånt i rätten.
Ser du hur tung handstilen blir?
Ibland blir han så exalterad att han river igenom sidan.
Idiolekten stöder den teorin.
Det är bara här han är kreativ i sina förklaringar.
Bra jobbat. Du fann en signatur som är lätt att spåra.
Ärren efter hans elchocker på offren lär vara uppenbara.
Det här är Dana Foster, en 34-årig fastighetsmäklare
från förorten Blue Bell. Hon mördades för fem år sen,
när hon skulle träffa en tänkt köpare i ett hus i Bucks County.
Hennes nakna kropp fanns i en källare. Hon blev strypt och våldtagen.
Och här är tortyrmetoden Reid
identifierade från journalerna.
Där finns brännmärken
som troligen orsakats av elström.
Några ledtrådar till den tänkta köparen?
- Falskt namn? - Louis Ivey.
Kan han vara mer perfekt?
- Hittades hennes kläder på platsen? - Nej, hur visste du det?
Han tar dem som souvenirer och syr om dem så att de passar honom själv.
- Är han bisexuell? - De flesta transvestiter
är faktiskt heterosexuella. Det är vanligt för sexualförbrytare.
Hennes hår, då? Saknades nåt av det?
Inget som rapporterades.
Kontakta Garcia och utöka sökandet efter offret.
Rossi och jag åker till brottsplatsen.
- Se på det här, pappa. - Vänta lite, jag ska bara öppna.
Mr Overholt? Jag är agent Hotchner,
det här är agent Rossi. Vi kommer från FBI.
- FBI? - Ni har bott här
- i fyra år, va? - Ja.
Jag antar att ni informerades om vad som hade skett i huset tidigare.
Ja.
Min son vet inte om det. Jag vill helst att det förblir så.
Självklart. Vi ska vara diskreta.
Vi behöver bara titta på er källare.
Jag har haft den låst sen vi flyttade in.
Den är inte mycket att ha ändå.
Den svämmar över vid regn, den är fuktig,
och det är nåt fel på elen.
Hoppas att det är okej om jag stannar här uppe.
Vi ska försöka skynda oss.
Han är klar med visningen av huset,
men innan han går ber han mäklaren
om att få se källaren, och pang.
Sår i bakhuvudet på henne visar att han överraskade henne,
oskadliggjorde henne med ett trubbigt föremål.
Tjocka väggar, grannarna är få och bor långt bort.
Hon kan skrika hur högt hon vill.
Brännmärken från rep på handlederna. Han hängde nog upp henne,
här, som på hans teckningar.
Sen satte han på elen och såg hennes kropp sprattla.
Han fick henne att dansa. Men varifrån fick han strömmen?
Elpistol för boskap?
Det passar inte in på märkena.
- Kontakten är modifierad. - Försiktigt.
Hemma-koppling. Klämman sitter kvar.
Han behövde ingen elpistol. Han tog el från huset.
Händig kille.
- Dave och Hotch är tillbaka. - Tack, jag kommer.
Oj. Imponerande.
Det är bara grejer på en vägg.
Jag började inte jobba här för att vinna priser.
Då kanske jag kan få låna ett par.
Vad tycker du om de här?
AC/DC-MÖRDAREN
ETM - ELEKTRISK TORTYR/MORD
Vad är det här?
Vi kan inte kalla honom okänd förövare för alltid.
Vi brukar inte försöka mytologisera såna här personer.
De här är inte så bra ändå.
Vi vet inte ens om han är seriemördare.
Det gör vi faktiskt.
Tre kvinnor i åldrarna 31 till 38.
Hittade vid landsvägar i Maryland, Jersey och New York.
Alla nakna, med brännmärken som passar in på signaturen.
Och han dumpade kropparna i olika delstater för att kunna jobba fritt.
När hittades kropparna?
Mellan -02 och våren -03.
Efter mäklaren ändrade han sitt tillvägagångssätt.
- Snabblärd. - Fyra mord vid 30 års ålder.
Och det var bara början.
Vi kopplade de tre nya liken till saknade personer,
så med fyra offer totalt
har vi fått fram vad förövaren föredrar.
I trettioårsåldern, attraktiva, vita. Karriärsklättrare?
Ja. Universitetsutbildade. Inkomst över medel. Karriärskvinnor.
Har du fastställt spannet?
Tio månader efter mäklaren och första offret,
sen sju månader, tre månader.
Han dubblerar takten varje gång.
De flesta produktiva mördares inaktivitetsperiod
minskar efter varje mord.
Det senaste kända offret hittades för nästan fem år sen.
Fem år? Kan han ha slutat?
Nej, inte den här killen. Vi har nog bara inte hittat kropparna.
Det kanske inte ens finns egentliga kroppar.
Vi vet att han skrev mycket om
att skapa en egen förbränningsugn.
Hur många kan det röra sig om, i runda tag?
Extrapoleras spannet, de senaste fem åren
kan han ha mördat omkring ytterligare 19 kvinnor.
Snyggt jobbat. Håll mig uppdaterad.
Hon vet att vi inte jobbar för henne, va?
Med fyra nya offer borde vi börja
med att intervjua vänner och familj på nytt.
Vi letar en vit man i 30-40-årsåldern.
Med hans kunskap om elkopplingssystem
är han antingen elektriker eller elingenjör.
Ett jobb som kan ge honom tillgång till ett offers hem eller arbetsplats.
Tillfälle att observera sina mål.
De är attraktiva yrkesmässiga kvinnor.
Han ser dem som starka, rättfärdiga, ouppnåeliga.
Så han vill förstöra dem,
reducera dem till sexuella varelser och bestraffa dem.
Han är en sexuell sadist,
en typ vi kallar för vredes-exalterad,
med betydelsen att han blir sexuellt upphetsad när hans offer lider.
Att döda kvinnorna är en biprodukt.
Smärtan är vad han är ute efter,
och han tar tid på sig för att få maximal stimulans.
Hans troféer, då? Han behåller väl deras kläder?
Ja, vi tror att han använder dem för fantasirepetitioner.
Genom att klä ut sig som sina offer kan han återuppleva tortyren.
Under tiden tillfredsställer han troligen sig själv
för att återfå kopplingen mellan lidande och njutning.
När han börjar tröttna på det söker han upp ett nytt offer.
Betänk att han har gjort det här länge,
och han har funderat på det under större delen av sitt liv.
Han fortsätter utvecklas, hittar nya sätt
att utmana sig själv och sin stimulanströskel på.
- Han saknar gränser. - Hotch.
Han är en person som vi tror vara
aktiv i vårt samhälle.
Vore det inte för vissa bevis som framkommit de senaste dagarna
kunde han ha fortsatt handla utan vår vetskap.
- Vi undersöker fler... - Kände du till det här?
...som kan ha varit hans offer.
Men när vi nu är honom på spåren
kan han vara säker på att vi hittar honom och drar honom inför rätta.
Jag vet inte hur du vanligtvis gör saker,
men du måste informera min grupp
om du tänker hålla presskonferens.
Det var ingen konferens, det var bara ett uttalande.
Du vet nog vad jag menar.
Vi skickar ut halva stans poliskår att leta,
det skulle ha läckt ut.
Jag gav bara situationen ett lugnande ansikte.
- Ditt ansikte. - Det är mitt fall.
Och du är även underordnad alla i min grupp.
Ska jag röstas bort från ön, eller?
Inget förstör ett fall snabbare
än när en agent försöker göra sig ett namn på det.
Jag försöker beskydda min stad från
vad som kan vara den störste seriemördaren sen Charles Cullen.
Och Michael Strenko? Florian Gall? Christopher Hardgrove?
- Jag känner inte till dem. - De är Cullens offer.
Ingen minns offren, alla minns mördaren,
det är precis vad som sker när en agent sätter
historien framför fallet.
Och byrån behöver inga fler såna agenter. Förstått?
Jag betvivlar inte hennes kunskaper. Jag är bara...
Jag tycker att hennes begeistring
över att hitta fler kroppar är lite obehaglig.
Tack. Ja, JJ sa att hon hittade på namn på mördaren.
Hade hon varit man hade ni sagt att hon var tuff.
Tänk inte ens tanken. Det är inget könsrelaterat.
Visst. Vi återgår till Reids karta.
Närhetsprincipen säger oss att
mördare inte åker långt för att hitta offren,
men den här har kämpat för
att sprida ut sina kidnappningar och dumpningsplatser.
Så platserna är irrelevanta för den geografiska profilen?
Ja, den enda plats jag ser
har betydelse är förrådet.
Fyra offer, och vi har ingenting.
Han har härjat fritt. Det är bara en tidsfråga
innan han blir bekväm och börjar döda närmare hemmet.
Det hjälper oss dessvärre bara om det sker ett nytt mord.
Så det finns en kvinna där ute
som måste dö för att vi ska kunna jobba.
- Hej. - Har det hänt nåt?
Ja, agent Hotchner skällde ut mig
- och jag är skyldig dig en ursäkt. - Varför mig?
Jag fick dig att ta hit hela gruppen. Och så uttalandet till pressen.
Det kunde ha väntat till morgonen.
Mitt samvete tillåter inte sömn i såna här situationer.
Du verkar vara i behov av en paus.
- Det finns inga pauser. - Men det finns drinkar.
Jag bjuder på en.
Kvinnlig ambition kan te sig underlig för vissa,
och det glömmer jag ibland.
När jag gick på FBI-högskolan -97
fick jag 99 på mitt Försvarstaktikprov,
vilket, givetvis,
fick en direkt kylig effekt på min relation till manliga kadetter.
Du har nog alltid varit höpresterande.
Som yngsta barnet i en enförälderfamilj
lär man sig kämpa väldigt fort.
Ensamförälder. Det var din far, då.
- Fortsätt. - En god man,
som du började se som svag. Kunde inte sköta om er.
Troligen alkoholist. Jag gissar på whisky.
Blandad. Jag föredrar single malt.
Jag föreläste nog på FBI-högskolan -97.
Ja, "Relaterat material om sexförbrytelser."
Jag satt på tredje raden och lyssnade på varje ord.
- Bra minne. - Din första bok hade precis kommit ut,
och du signerade mitt exemplar.
Jag var lite kär i dig.
Kom igen. Du var en stjärna.
Ingen på byrån hade kommit så långt
inom publicering och konsultation som du.
Du hade ljusare och lite längre hår då, va?
Snacka om bra minne.
Nej, jag minns dig inte.
Men det skulle förklara det hår du sa dig ha hittat i förrådet.
Håret var en souvenir, antar jag.
Höll du kvar vid det som ett spår av den femininitet
du gav upp i jakten på dina karriärsambitioner?
Du kan sluta med profileringen.
Du producerade bevis för att få BAG att komma.
Och det var för en god saks skull.
- Jag hade väl rätt? - Jag känner dig, Jill.
När jag var i din ålder ville jag samma saker.
Men jag brände många broar i processen. Folk skadades.
Är det därför du återvände? För att rätta till dina gamla fel.
Var bara försiktig.
Ditt ego kommer att ställa till med problem för dig.
Nu måste jag sova.
Din lilla presskonferens kommer att begrava oss imorgon.
Hur menar du då?
Jag drömde en mardröm natten hon försvann.
Den väckte mig, men jag glömde bort den. Så blir det ju ibland.
Jag vet att det låter konstigt...
Jag känner att om jag kunde minnas drömmen
- skulle jag veta vad som hänt henne. - När hon inte kom i tid
lämnade jag ett meddelande på hennes telefonsvarare.
Jag var arg för att hon gjorde så att vi kom för sent. Jag visste inte.
Meddelandet är nog kvar på hennes telefon nånstans.
Jag ligger vaken och undrar om hon hörde det.
Vi vill bara veta om hon fortfarande lever.
Det är ovetskapen. Jag vet att det är själviskt
av oss.
Hon försvann för två månader sen på väg hem från jobbet.
Det här är vad hon hade på sig.
Vi vill bara veta vad som hände henne.
- Det gör ont. - Det gör ont.
Säg att du gillar det.
- Va? - Säg att du gillar känslan.
- Jag... Jag gillar det. - Jag... Jag gillar det.
- Älskar du smärtan? - Nej. Jo. Nej, sluta.
- Nej, sluta. - Be om det.
Nej, sluta! Sluta!
- Snälla. - Snälla, sluta!
- Det gör ont. Snälla, inte mer. - Nej! Döda mig bara.
Döda mig bara. Döda mig.
Philadelphia-polisen.
Jag tror jag såg nåt som har att göra med morden.
- Vad såg ni? - Min bil gick sönder på I-76.
Det låg ett fält vid vägen. En man grävde ett hål.
- Vad för slags hål. - Till kroppen. Jag såg den,
en blödare, utan kläder.
- Kan jag få ert namn, sir? - Milstolpe 115 i östlig riktning.
- De hittar den. - Nåt som slår dig?
"Utan kläder" objektifierar offret.
Precis, avhumaniserar. Det var ingen vanlig tipsare.
Sättet han refererade till kroppen som "en blödare".
- Synligt våld mot liket. - Nej, jag tror inte det.
Jag såg att samma ord användes i sidorna från förrådet.
Han nämner sina offer som "blödare".
Det är kvinnoförakt. Han menar menstruation.
Han ser det som en svaghet.
Vi bör nog åka till det där fältet.
- God morgon. - God morgon.
Kroppen ser välbevarad ut.
Ett par köldknäppar de senaste månaderna. Det är tjäle.
- Kolla hennes mage. - Brännsår orsakade av el.
Fingrarna är i dåligt skick. Hur ser tänderna ut?
- De kan nog användas till ID. - Vi får skynda på,
och då menar jag verkligen skynda på.
- Förstått. - Tack.
Vi lyfter upp henne.
Ni kanske ska stanna kvar.
Han ringer in anonymt och ger oss ytterligare två offer. Varför?
Du lovade offentligt att gripa honom. Han kanske reagerar på det.
För att visa vem du har att göra med. Han är narcissist, han skryter.
Bra. Jag hoppas han fortsätter.
Det vill du inte.
Han tappar en brödsmula varje gång han gör nåt sånt här.
Han tappar även kroppar.
Gör han det personligt blir han slarvig och avslöjar sig själv.
Det är kanske det han vill.
Jag tänkte aldrig på att han försummade förrådet.
Ville han att vi hittade det?
Han kanske vill att världen ska få veta vem han är.
Men om han ville hittas, varför då inte bara skicka
bilder eller filmer på offren, nåt som visar vad han är?
Han ville att vi skulle börja från början och följa hans utveckling.
En ljus barndom som blir mörk.
Han har fått oss att gå igenom varje steg.
Om det här är hans historia, vilket kapitel är vi då på?
Det sista, och han skriver det när vi talar.
Januari 2008 - Förråd
Hej, älskling, vi får nog ställa in med dina föräldrar.
Jag vet, jag är ledsen. Det är bara det
att jag har en deadline och hinner knappt som det är ändå.
Jag ska gottgöra dig. Jag lovar. Okej?
I början av nästa vecka? Ja. Nej, vi kan ha...
Gil? Nån krockade med mig bakifrån.
Nej, jag mår bra. Jag ringer upp.
Ja, okej.
Jag är ledsen. Är ni oskadd?
Ja. Om jag bara kunde säga samma sak om min bil.
Det är mina bromsar. Jag har tänkt fixa dem.
- Säg bara att du är försäkrad. - Ja, visst. Sån är ju lagen, va?
Jag ska bara ta mitt kort. Du, förresten,
jag bör nog ta dina uppgifter. För säkerhets skull.
Givetvis.
När jag blev skjuten
undrade jag varför Gud programmerade våra kroppar
för att känna sån smärta, och vet du hur jag tog mig igenom det?
Nej, det vet jag inte. Berätta.
Jag visste att smärtan skulle ta slut.
Men de här kvinnorna kan inte ens känna så.
När han torterar dem finns det inget slut. Bara...
SAKNADE PERSONER MATCHNING
Philadelphias labb matchade identiteten på tandkorten
- på de två kvinnorna från graven. - Sätt igång. Hörni.
Mimi Adams och Sara Coswell.
De finns bland de saknade personer
- vi angav som möjliga offer. - Tack, vi sätter igång.
Vänta, det är nåt annat.
Båda kvinnorna anmäldes saknade för fyra månader sen,
- samma dag. - Han kör dubbelt.
- Va? - Mördaren blir uttråkad, höjer insatsen
- och tar två kvinnor på en dag. - Som Gerard Schaefer.
Bundy inspirerade honom.
Dubbelt så svårt, dubbelt så kul, sa han.
Han undgår straff i åratal utan att få polisen efter sig,
- och behöver en större utmaning. - Tar två per dag.
Fyra månader senare har inget nytt hänt, så han ger oss förrådet.
Jill, Chronicle väntar på linje 2.
Jag tar det på mitt kontor.
Planerar du ännu en presskonferens?
- Agent Morris. - Det är Kat Townsley.
Jag vet att jag är skyldig dig nåt, men jag har inget nytt.
Hade jag det kunde jag inte säga nåt.
Nej, jag har faktiskt nåt till dig. Kolla din e-post.
Ett ögonblick. Är allt bra? Du låter trött.
Det är bara bra. Har du fått det?
Ja, vad är det?
Jag fick det av killen som säger sig vara förövaren.
JAG GER DIG TILLFÄLLET
ATT BERÄTTA MIN HISTORIA
- Brödsmula. - Va?
Jag måste läsa resten av brevet.
- Jag kommer och träffar dig. - Okej.
Jag hörde att vi fått ID på kropparna.
- Mimi Adams och Sara Coswell. - Vad händer?
Kvinnans man kom in förut, hon passar in på offertypen.
- Jag tänkte att... - Om du har DNA
kan du kolla det mot håret.
- Vilket hår? - Från förrådet.
Agent Morris hittade det.
Det är samma färg, så det...
Det matchar inte.
Det är en chansning, men...
Hon fick inte håret från förrådet.
Ljög hon?
När tänkte du berätta det?
Hon ville få hit oss, och här är vi.
Det är opassande uppförande. Varför försvarar du henne?
För jag vet vad hon är.
Hon är jag för 20 år sen.
- Hon är inte alls som du. - Kom igen.
Jag vet vad folk tycker.
Jag lät seriemördarna bli kända för alla.
Nu vet alla deras namn men inte offrens, eller hur?
Nånstans längs vägen satte jag mig själv i första rummet.
Det medger jag. Jag kan inte ändra på det.
Men det är inte för sent för henne.
Saknade personer gav en rapport som precis kommit in.
Möjligt offer?
Offrets bil hittades vid en stoppskylt och det fanns skador baktill.
En krock-bortrövning.
Passar hon profilen för karriär och ålder?
Katrina Townsley, 34, reporter på Chronicle.
Chronicle?
Vad är det?
Hade vi det här brevet?
Nej. Jag har aldrig sett det förut.
Varför skulle han skicka det till agent Morris?
Hon är hans sista kapitel.
Kat?
Kan de spåra hennes bil?
Hon har inget navigeringssystem. Mobilen har GPS.
- Rör signalen på sig? - Stationär.
Reid och Rossi är på väg dit.
Hej, hur går det med e-posten vi skickade?
Jag har avsändarens IP-adress.
Det var ett Internetcafé utanför Germantown.
Bra. Skicka oss adressen.
Reid sa nyss att de hittat Jills telefon på marken vid hennes bil.
- På marken. - I ett parkeringsgarage
- norr om city. - Blod här.
Ett par droppar. Hon verkar ha släpats.
Det här skulle inte ha hänt.
Hon var oförberedd.
Hon trodde att hon skulle träffa en vän.
Jag sa åt henne att sakta ner, lugna sitt ego, använda gruppen.
Du kunde inte ha vetat
att hon skulle åka ensam.
Jag visste om det. Lika väl som jag känner mig själv.
Högre kan du.
Datorn användes för exakt fyra timmar och 12 minuter sen.
Försök minnas han som satt där.
Jag minns inte. Vi har mycket folk här.
Jag förstår. Han betalade nog kontant.
Vit, 30-40 år.
Välbyggd, fysiskt stor. Kanske blåställ.
Det var en stor kille. Stor, liksom blond.
- Han kanske åkte i en vit skåpbil. - Bra. Tack.
Är du beredd?
Be mig att inte göra det.
Det ska du.
Här är garaget där han tog Jill.
Troligen ett område som förövaren känner till.
Man rövar inte bort en agent
- utanför sina egna kvarter. - Precis.
Här befinner vi oss nu.
Tredje punkten är förrådet här.
Det är en radie på 6,5 km.
Vad är det där i mitten?
Jag behöver dina söta små händer, Garcia.
Jag vill att du tar fram listan vi skapade
över elektriker, elkraftverksanställda
och elektroingenjörer.
De är tusentals. Kan du specificera?
Reid skickade dig nyss tre adresser,
triangulera och lista namnen inom det området.
Dussintals. Jag behöver mer.
- Är det Garcia? - Ja.
Sök i Bilregistret.
Enligt ägaren åkte han därifrån i en vit skåpbil.
- Hörde du? - Yatzy.
Jag ska ägna dig tid.
De kommer.
- Det är över. - Det är det aldrig.
Inte för oss.
FBI!
Jag behöver läkare. Kalla på läkare!
- David. - Det är ingen fara.
Du klarar dig. Var lugn.
- Okej. Det är ingen fara. - Jag är ledsen.
Det är ingen fara. Du klarar dig.
Du klarar dig. Var lugn.
Jeremy Andrus, 41.
Trassligt hem, fattigdom, yrkesskola, småbrott, oanständigt uppförande.
Hela profilen finns här, svart på vitt.
Det är en klen tröst.
- Hur många är han uppe i? - 17.
De har inte ens gått igenom hela 2006.
Har han sagt var kvarlevorna finns?
Nej. Han pratar inte. Han bara pekar.
Är det inte att förhasta sig?
Jag klarar mig. Och du hade inte behövt komma.
Jag ville bara se om du mådde bra.
Det är ett passiv-aggressivt sätt att säga: "Vad var det jag sa."
Jag behöver inte säga till dig att det du gått igenom
- vad du sett, är ett trauma. - Det behöver du inte, nej.
Att du inte ens frågade om det andra offrets tillstånd...
Du antyder att jag är ett offer, då jag inte är det.
...får mig att tro
att du redan är i ett tidigt stadium av förnekelse.
Det kan jag hantera.
Hon klarade sig inte, Jill.
Agent Morris.
- Där är hon! Här borta. - Agent Morris!
Vad fick dig att tro att en mördare gick lös
när ingen annan trodde det?
Hur kunde hans brott förbli oupptäckta?
Har några förläggare hört av sig?
Var du rädd?
Kan jag få ta en fråga i taget
lovar jag att jag svarar alla.
Har några förläggare hört av sig?
- Nej. - Kan du berätta
- om du var rädd? - Absolut.
Hur kändes det att stå öga mot öga med en seriemördare?
- Finns det tankar på en bok? - Hur blev du skadad?
En seriemördare...
Har du ytterligare information?
- Var du rädd? - Har du en agent än?
- Får jag ta en bild? - Jobbar du fortfarande på fallet?
Nej. Fallet är nu avslutat.
"För vi betalar ett pris för allt vi får eller tar i denna värld,
"och fastän ambitioner är bra att ha
"ska man inte uppnå dem för lätt." Lucille Maud Montgomery.