Din episoadele anterioare…
- Copia telefonului tău. - Am devenit țintă când l-ai clonat.
- Îmi pare rău. - Și mie.
- FBI! - Aruncă arma!
Dacă ne oferi informații utile
care să ducă la prinderea și condamnarea Stelei de Aur,
Ministerul Justiției e pregătit să-ți ofere un târg.
- Ce înseamnă Steaua Polară? - Cu Steaua Polară începe totul.
- Poftim? - Casa Stuart
a fost pepiniera perfectă de criminali în serie.
O cartă albă rămasă la nivel de ciornă, scrisă de mine și de Jason Gideon.
Cineva a pus mâna pe această lucrare și a creat Steaua de Aur conform ei?
A început cu Steaua Polară.
Iar Steaua Polară
suntem noi.
BETHESDA, MARYLAND
Ce-i asta?
Unde sunt?
Tu…
Eu.
Am stat de vorbă la bar. Ai…
Mi-a pus ceva în băutură?
O să-ți ofer o singură șansă să spui adevărul.
Dacă nu…
Ce-i aia?
Ce se întâmplă?
De ce ea?
Poftim?
De ce i-ai făcut una ca asta?
Cui?
- Ce mama dracului! Doamne! - De ce ea?
De ce Emma?
Ai lăsat-o inconștientă?
Da, am lăsat-o inconștientă.
Dementule!
- Ce-mi faci? Dementule! - Ați făcut cu rândul?
Poftim?
- Nu! - Ați făcut cu rândul?
Toți?
Da, bineînțeles.
Cine a mai fost acolo?
Cine a mai fost? Vreau nume.
- Tony. - Și mai cine?
Darren…
și David.
N-a fost niciun Darren.
Și niciun David.
Ți-am spus că primești o singură șansă.
Nu! Ajutor! Nu!
VACANȚE - COPIL
MINȚI CRIMINALE: EVOLUȚIE
Roger!
Acum mă duc!
Gata…
Așa…
Gata, gata…
Bună!
Așa.
E bun?
Îi lași pe mami și pe tati să mai doarmă un pic?
Sigur că da.
Așa…
„Mândria ne face mereu să ne amăgim singuri.
Dar în străfundurile conștiinței obișnuite
o voce slabă ne șoptește că ceva nu e în ordine.” Carl Jung.
Ai dormit azi-noapte?
După ce-am aflat că noi am creat Steaua de Aur?
Da, ca un prunc.
Știu c-avem multe pe cap,
dar trebuie să ne facem treaba, iar în Bethesda e nevoie de ajutor.
Polițiștii locali sunt șocați, au trei dispariții.
- Alan George, Tony Woon și Craig Park. - Dispariții? Fără cadavre?
Nu, dar trei bărbați de aceeași rasă și în aceeași zonă…
- Poliția Bethesda nu riscă. - Probe că e act criminal?
A fost găsit ceasul lui Craig Park cu urme de ADN pe el.
Pe catarama curelei era monogramă cu inițialele lui.
A fost noroc chior că au găsit-o polițiștii.
Dacă e un subiect, preferă un tip anume.
Dacă subiectul nostru își alege victimele în funcție de rasă,
există două posibilități contradictorii.
Prima ar fi că e rasist și le urăște, iar a doua, că se identifică cu ele.
Fără cadavre e greu să-i facem profilul.
Trebuie să aflăm unde i-a răpit și ucis ca să nu rămânem doar cu victimologia.
Da, și cu cronologia.
Primele două victime au dispărut la o săptămână distanță.
Craig, după doar două zile.
Pauza devine mai scurtă. Are un scop sau e pus pe măcel.
Vreau să-l opriți înainte să mai omoare.
De curiozitate, care e următorul pas cu Steaua de Aur,
acum că am aflat că DAC e Steaua Polară a „monstrului”?
Ne gândim.
Ce-i asta?
Am pus pe categorii caracteristicile comune
lucrării voastre și Stelei de Aur.
Tu și Gideon v-ați jucat răul cu focul cu tâmpenia asta.
- Vorbeați despre epigenetică în anii '90? - De aia nici n-am publicat.
Nu știi cine putea avea acces la lucrare atunci?
Nu, am ascuns-o ca să n-o găsească nimeni, dar cineva a găsit-o oricum.
Să începem cu analiza… Al cui e scrisul ăsta?
Al meu.
„T” cu buclă. Ești sensibil la critică și s-ar putea să fii paranoic.
Nu sunt…
M-ai făcut.
Mi-am reluat postul, trebuie să mă umflu un pic în pene.
Să începem cu epigenetica,
așa și-a găsit candidații programul Steaua de Aur. Ce știm?
Domeniul a luat naștere în 1942,
dar a devenit cunoscut doar după cartarea genetică, în anii 2000.
Întrebarea de la bază e:
„Cum sunt afectate genele de factorii de mediu?”
- Regim, somn, fumat. - Exact.
Dar când se ajunge la bolile psihice, știința devine,
ca să folosesc un termen tehnic, țicnită.
Mai ales în cazul Steaua de Aur, unde experimentul a fost:
„Puteți identifica psihopatii în dezvoltare la copii,
ca apoi să le cultivați, manipulați și controlați?”
Și ajungem la Casa Stuart,
un experiment care crea psihopați începând de la pubertate.
Nu știm cine l-a demarat.
Cei responsabili au ascuns totul extrem de bine.
Cum stăm cu Sebastian Gasper?
Refuză să coopereze. Iese pe cauțiune și fuge din țară.
- Anunțăm că e riscant. - A scăpat din închisori mai nasoale.
Tara, tu și Sensibilul continuați cu ce-ați început.
Emily, am nevoie de ajutor cu ceva.
Ce-s astea?
- Dosare DAC dintre 1993 și 1997. - Sunt toate?
Și registrele de probe.
Trebuie să căutăm de mână cine a ajuns la lucrarea mea.
Pe atunci n-o aveam pe Penelope Garcia. ci doar pe Jill,
Jill…
- Jill! - Da, Jill…
Să vorbim cu ea! Doar v-a ajutat la început.
- Nu. - De ce? Avea acces la lucrare, nu?
- Probabil. - Și atunci ce mai așteptăm?
- O găsește Garcia și o întrebăm… - Oprește-te.
N-am făcut niciodată chestia asta de când lucrăm împreună, dar o fac acum.
Îți interzic s-o contactezi pe Jill.
Îmi interzici?
Munca asta a costat-o mai mult decât pe noi doi la un loc.
Iar asta spune multe. Așa că n-o deranja.
Nu mi s-a interzis niciodată ceva până acum. E adorabil.
- Vorbesc serios. - Bine, n-o deranjez!
Mulțumesc.
Te rog…
Împreună ne putem agrava astmul verificând cutiile astea.
- Eu n-am astm. - O să ai peste o oră.
Nu te-am auzit venind la culcare.
Am fost în pivniță.
Cred că ești epuizat.
Da.
Am adormit cu copilul în brațe, încercând să-l adorm pe el.
N-o să-l iubesc în veci.
- Nu spune așa ceva. - Ăsta e adevărul.
N-o să-l iubesc în veci.
- Sunt defectă. - Ba nu ești.
Dr. Moreno ne-a spus că există riscul de depresie postnatală.
Nu e!
Nu e depresie.
Emma…
Avem un fiu care are nevoie de tine.
Eu am un fiu.
Nu e al tău, ci al meu.
Și știu că nu e drept.
Dar nici să faci tu toată treaba nu e.
Nu e drept nici că nu putem trece peste, deși așa am crezut.
Eu nu pot.
L-am găsit pe al treilea.
De aia ai stat treaz?
Da.
A recunoscut?
- Nu. - Ce lași… Niciunul nu recunoaște.
L-ai făcut să sufere?
Da.
Foarte bine.
Dar au fost patru.
L-am găsit deja.
La el vreau să fiu prezentă…
fiindcă eu pot face ce tu nu poți.
Îl pot face să recunoască.
După ultimul…
poți să fii mamă, te rog?
Da.
După ce vor fi toți morți,
voi putea minți, mă voi putea preface…
și voi fi cea mai bună mamă din lume.
Și vom putea fi o familie?
Putem încerca.
Nu te supăra…
- Salut. - Te pot întreba ceva?
O știi pe Emma?
- O știi, nu-i așa? - Nu cunosc nicio Emma.
Pot să-ți arăt ceva?
- Te rog… nu mă omorî. - Nu te omor.
Te omoară soția mea.
Epigenetica funcționează în felul următor:
genele noastre pot porni și se pot opri.
Chestie care se întâmplă cât suntem în uter
sau dacă încercăm o dietă bazată pe proteine.
Unii sunt mai puternici genetic, alții sunt predispuși la epilepsie.
Așa e.
Carta albă a întrebat ceva, iar dr. Mengele al Stelei de Aur a testat.
- Ne putem porni și opri empatia? - Da, psihopatia circumstanțială.
Vă imaginați că ar fi o unealtă excelentă
pentru instruirea soldaților, a lunetiștilor sau la prim ajutor.
Îi pot da lui Tyler ceva de făcut?
Există o resursă care ne-ar putea fi de ajutor.
Sigur.
- Nu te joci iar cu mintea mea, da? - Ba da, dar nu acum.
Numele Jason Gideon îți spune ceva?
Doar ce știu de la Garcia. El și Ross au înființat DAC.
Așa e. În anii '80, în subsolul de la Quantico,
încercând să rezolve cazuri neelucidate folosind ceva ridicol numit profil.
- A plecat, nu? - Da.
Munca asta l-a afectat mai întâi fizic și apoi și psihic.
A fost ucis în 2015 de un criminal în serie obsedat de el.
Îmi pare rău.
Numele Jill Gideon îți spune ceva?
Doctorița Jill Gideon, fosta soție a lui Jason.
S-au despărțit în 1999, dar chiar și după aceea
a rămas singurul lui terapeut.
Așa am cunoscut-o. Sesiunile de terapie erau în biroul lui.
- Crezi că știe ceva despre cartă. - Cred că a ajutat la scrierea ei.
Jill a fost partenera din umbră la înființarea DAC.
Așa a vrut Jason, s-a temut că munca o va pune în pericol.
De înțeles, având în vedere ce-a pățit el.
Și argumentul decisiv… Specialitatea lui Jill e psihobiologia.
E un domeniu care studiază
relația dintre gene, fiziologia și psihologia noastră. Sună cunoscut?
- Epigenetică. - Corect.
Garcia mi-a dat adresa ei de acasă. Sper să mă ajuți s-o recrutez.
- De ce eu? - Ai talente anume, care pot convinge.
Să mergem, conduci tu.
Vincent!
Dlor, din ce știu eu, dl Voit are dreptul la confidențialitate cu avocatul lui.
Acum putem vorbi.
Cum stăm cu sentința?
Ai pledat vinovat, audierea e săptămâna viitoare.
Aud că nu va fi respectat târgul.
Nici gând, procurorul general a redus oficial acuzațiile
la ucidere din culpă și răpirea unui agent.
Nu doar că va fi respectat, a fost deja.
Super.
Vreau să mă mai ajuți cu ceva, să găsești ceva.
Ceva ce trebuie folosit doar în caz de urgență.
Elias, îți sunt avocat, nu trepăduș.
- De ce ai cămașa șifonată? - Poftim?
Cămașa… De ce e șifonată?
M-am grăbit să ajung la clientul meu preferat.
Îți amintești când te-am angajat și mă plângeam că m-a trădat soția?
Iar tu mi-ai spus că secretul unui mariaj de succes e
o femeie care-și știe locul,
cum e soția ta, care gătește, face curățenie și îți calcă cămășile.
Se pare că soția și-a uitat locul.
Ne-am separat luna trecută.
Și mersi că-ți bagi nasul, dar e doar treaba mea.
Nu pentru mult timp.
În curând, jumătate din treaba ta va fi treaba ei.
Ar fi păcat să pățească ceva.
Bine că nu știi pe cineva care știe mulți care pot face să pățească ceva.
Unde mă duc?
Ia un pix, trebuie să-ți notezi.
Care e planul când ajungem la Jill Gideon?
Știu că e ciudat, dar nu-ți pot zice.
Îmi poți spune de ce?
Dacă-ți spun, o să fii înclinat psihologic să te porți într-un anume fel cu ea.
Și nu vreau, vreau să te porți natural.
Nu mai vreau să fiu așa.
Poftim?
Nu vreau să fiu așa.
Înțeleg că am o anume reputație, dar încerc să fiu mai bun.
La ce te referi?
Știu cu ce contribui eu.
Fac chestiile neoficiale și ilegale, înțeleg.
Am făcut chestii de care nu sunt mândru.
- Poate la început… - Lasă-mă să termin. Te rog.
Pe Jill nu vreau s-o las inconștientă, să-i smulg unghiile
sau s-o împușc în genunchi.
- Nu vreau să fac nimic ilegal. - Ce-ai tu impresia c-o să facem?
- Ai zis că am talente anume. - Nu la asta m-am referit!
- Dar la ce te-ai referit? - Politicos, pașnic?
Am înțeles.
Asta pot să fac.
- Poți să uiți tot ce-am zis? - Condu naibii acolo!
Mda…
Credem că am găsit un mod de operare și o explicație pentru lipsa probelor.
Rezultatele laboratorului pentru ceas.
- Ceva ce ajută la profil? - Da.
O substanță chimică care a distrus tot, mai puțin cauciucul.
Un amestec de acid sulfuric și apă oxigenată.
Dizolvă cadavrele.
Da. Toți cred că e nevoie de acid clorhidric.
Însă durează săptămâni întregi, așa durează trei ore.
E „soluția-piranha”.
Subiectul nu vrea doar să-i omoare, ci să-i facă să dispară.
- Ne scapă o legătură de victimologie. - Da, poate ne ajută Penelope s-o găsim.
Un analist tehnic oarecare nici nu se uită în folderul de spam, dar nu și eu.
Eu umblu prin gunoi până găsesc o comoară.
Trec prin chestii inutile până găsesc ceva de valoare.
- De aia suntem în fine prieteni. - În fine… Ce-ai găsit?
Un e-mail anonim cu numere și litere în locul extensiei „.com”.
De aia serverele tuturor victimelor l-au trimis la spam.
Însă e subiectul?
Așa aș zice, tonul fiecărui e-mail e similar.
ȘTII CE I-AI FĂCUT SOȚIEI MELE. ȚI-A NĂSCUT COPILUL.
Se pare că subiectul nostru crede că ei i-au lăsat gravidă soția.
De bunăvoie sau nu. Presupun că n-a consimțit.
Victimele au istoric de agresiuni sexuale?
Da, unul. Alan George a fost condamnat pentru agresiune sexuală.
- Ăsta e motivul. - Da, unul care a dus la sarcină.
- Mersi. - Sigur.
- Mersi, prietena! - Cu plăcere, prietenul!
Nu sunt cel pe care-l cauți.
Nu prea cred.
Nu știu cine mama naibii crezi că sunt, dar n-am făcut ce zici. N-aș face în veci!
Nu pe mine trebuie să mă convingi.
- Doamne… - Îți amintești de mine?
Doamne!
Recunoaște ce-ai făcut.
Se pare că ai recunoscut.
Iubire?
Nu pot.
Nu pot să-l omor.
- Am crezut că sunt puternică. Nu sunt. - Nu-i nimic.
Sunt eu puternic pentru amândoi.
Ce mama dracului e asta?
Ce e asta?
Nu cumpăr nimic, mersi!
Jill, sunt agent special supervizor Emily Prentiss. Mă ții minte?
Mă auzi?
- Emily de la DAC? Acea Emily Prentiss? - Da.
Doamne! Mă bucur să-ți aud vocea. Ce mai faci?
- Bine. Mă întrebam… - Hotch ce mai face?
A plecat acum câțiva ani.
- Și Derek Morgan? - A plecat și el.
- Și Spencer? - Da, e în concediu prelungit.
Crezi că putem vorbi?
Avem nevoie de ajutorul tău într-o problemă.
Stai să mă gândesc. Nu, în niciun caz. Dar mersi c-ai trecut pe aici.
Jill, e important!
Variabile controlabile în psihopatia în dezvoltare la adolescenți. O mai știi?
Cineva a făcut-o publică.
Băga-mi-aș!
Intră.
- Ești înarmată? - Da.
Pune-l acolo. Urăsc pistoalele.
Închide sertarul. Bun, explică-mi tot rahatul ăsta.
S-a terminat.
În fine, e gata.
Iubire?
Ai dreptate.
S-a terminat.
De ce nu mă simt mai bine?
Mă duc eu la el.
Avem o altă victimă, a patra.
Jeremy Moy. Da.
A primit e-mailul?
Da. I-a spus logodnicului său că a primit un e-mail ciudat despre o anume Emma.
Logodnicul aduce laptopul pentru Garcia.
„Logodnic”. E corect scris?
- Da. - Asta schimbă totul.
Așa e.
Bun, am găsit e-mailul de la subiect.
AI VIOLAT-O PE EMMA ȘI ȘTII BINE.
Ce e? Ce scrie?
- Penelope, te rog… - Da, sigur.
Doamne…
- Sincere condoleanțe. - Ce scria în e-mail?
Ceva greu de auzit.
Bine. Ce scria?
„Ai violat-o pe Emma și știi bine.”
Nu…
Știu că e foarte greu, dar trebuie să te întreb
dacă Jeremy a fost vreodată violent.
Poftim? Nu.
Noi am crescut gândindu-ne că vom fi uciși din cauza partenerilor sexuali.
Apoi lumea s-a schimbat.
Deodată nu doar că ne puteam însura, dar nici nu mai deranja pe nimeni.
Iar acum aflu că a murit din cauza cuiva
cu care n-a făcut sex, cu care n-ar fi putut să facă sex.
Doar ce ne aleseserăm smochingurile…
Am vrea să vii la Quantico, să ne ajuți cu carta albă.
Nu pot.
Înțeleg cât de greu e să începi iar să gândești ca un profiler.
Nici nu-mi imaginez prin ce-ai trecut de când Jason…
Încetează, a murit acum nouă ani. Am plâns deja după el.
Am trecut prin durere și am mers mai departe.
Și de ce nu ne ajuți?
Din cauza unui agent cu care mă tem că încă lucrezi.
Cine?
Cam atât de înalt, scrie cărți,
poartă cioc despre care crede că-i conferă distincție.
Rossi?
Ce-ai tu cu David Rossi? E cel mai bun agent cu care am lucrat.
- Fără supărare, l-am adorat pe Jason. - Și el pe tine.
Chiar apreciez că mi-ai spus.
Însă încerc să spun…
Nu vorbesc de rău morții când spun chestia asta,
dar Jason era uneori un pic…
Dramatic. Melodramatic. Teatral.
Da. Iar David Rossi e opusul lui.
Să te întreb ceva.
Ce motiv ți-a oferit David Rossi când a părăsit DAC în 1997?
Se săturase de birocrația din FBI și voia să scrie cărți.
Da… Nu ăsta e motivul.
- Nu… Nu! - Ba da…
- Ți-a frânt inima? - Serios? Nu, eu i-am frânt lui inima.
Violul are legătură cu puterea, nu cu sexul.
Jeremy Moy ar fi putut… Dar nu cred.
Nu e nevoie, fiindcă s-a ales praful de o altă parte din caz.
Super… Care parte?
Alan George, victima condamnată pentru o agresiune sexuală?
A fost arestat pentru că a urinat lângă un bar la o oră de vârf.
Era și un copil acolo,
iar un procuror prea zelos l-a acuzat de tentativă de contact sexual c-un copil.
- Deci nu sunt violatori. - Nu, dar subiectul așa crede.
- Și soția? - Ar putea fi oricum.
- Poate e „folie à deux”, psihoză comună. - Da, dar au omorât pe cine nu trebuia.
Chiar dacă e o tulburare, de ce să omori persoanele greșite?
- Ne scapă ceva? - Da.
Nu putem face profilul până nu aflăm.
Așa ți-a zis? „Îți interzic”? A spus ele cuvintele astea?
Da, îți vine să crezi? Îi dovedești că a greșit dacă te întorci la Quantico.
Frumoasă încercarea, dar nu. Însă am avut eu dreptate.
David Rossi e la fel de dramatic, melodramatic și teatral ca alții.
Îmi pare rău că nu te pot ajuta. Mersi că ai venit.
Ce face JJ?
- E profiler acum. - Serios?
Da.
E important să ajutăm agenții tineri cu experiența noastră, dar…
Tyler Green! Jill, el e Tyler Green. E consultant la acest caz.
Tyler, Jill. Jill, Tyler. Am vrut să-l cunoști.
Emily, ești un profiler excepțional și habar n-ai să minți.
- Ce se întâmplă? - N-ai fost adus fiindcă ești consultant,
ci fiindcă ai structura facială similară cu a fiului meu, Stephen.
- Fără supărare, el e mult mai arătos. - Și ce relevanță are?
Încearcă să folosească morfopsihologia ca să-mi activeze amigdala cerebrală.
Știi de ce?
Fiindcă acolo o iau razna neuronii legați de emoțiile din amintiri,
dar nu va funcționa.
Sunt psihobiolog, știu trucurile astea.
L-am adus pe Tyler fiindcă am vrut să cunoști următoarea generație din DAC.
Și dacă cineva ca el sau JJ ar fi ucis la datorie
din cauza unei informații pe care ai fi putut să ne-o dai,
știu că ar fi insuportabil pentru tine.
- Nici Jason nu manipula în halul ăsta. - Dar nu m-ai refuzat.
Ești vicleană… Închide ușa.
- Gata… - Roger!
Nu, gata… Vin imediat. Acum mă întorc!
- Ceva nu e în ordine. - Cum adică?
Nu știu, dar ceva nu e deloc în ordine.
Ce se întâmplă?
- Vreo complicație în urma nașterii. - Nu nașterea e de vină!
Bărbații ăia sunt de vină. Mi-au făcut ceva, au lăsat ceva în mine.
Te duc la spital, iau copilul!
Nu, Roger, te rog! O să te interogheze!
Și o să le spui totul, fiindcă așa ești tu. Nu ești puternic.
- Ce facem? - Am nevoie de ajutor.
Du-te după dr. Moreno, știe ea ce să facă.
Gata, gata…
Gata.
Gata, puiule.
- Nu pot, sângerez! - Știi că nu-l pot lua cu mine.
Poți să-i fii mamă măcar acum?
Te rog!
Nu aud de la tine decât „nu”. Mi-a ajuns.
Ai dreptate. Așa e, îmi pare rău.
Facem cum spui tu.
Dar, te rog, grăbește-te.
Te iubesc, Roger.
N-avem mult timp.
Sunt patru victime, cu doar o zi între a treia și a patra.
A terminat sau nu?
Dacă alege persoane greșite, orice bărbat poate fi văzut
drept violatorul soției.
Poate că ea-l îndeamnă.
Aici mintea mea refuză să fie de acord.
Că e delirant sau că soția e implicată?
Ambele.
Am progresat mult cu înțelegerea traumelor provocate de viol.
Femeile își pierd cunoștința. Uită detalii, fac confuzii.
Așa e, dar…
Dar să alegi agresorul greșit de patru ori e…
Nu se poate, nicio femeie n-ar face așa ceva.
- Să analizăm chestiile evidente. - Asemănarea fizică a victimelor.
Nu poate fi întâmplătoare. Mi se pare că…
Ce?
Că bărbații ăștia sunt toți el.
Ai spus mai devreme că-i face să dispară.
Poate că nu pe ei îi face să dispară,
ci pe el însuși, iar și iar.
Se simte vinovat pentru o traumă.
O traumă pe care o exteriorizează drept violul soției.
Fir-ar… Ce mai exteriorizare!
Nu mă urî că spun așa ceva, dar dacă violul nici nu există?
- Continuă. - Știm deja că ei nu erau violatori.
Să presupunem că sarcina e o certitudine,
- …că partea asta s-a întâmplat. - Bine.
Dar dacă-i consideră pe acești bărbați ca fiind capabili de ceva ce el nu poate,
pentru că e steril.
Da!
De aia seamănă toți între ei.
Sunt într-adevăr toți el, dar el la nivel genetic.
Creierul lui i-a transformat în violatori, dar noi știm ce sunt: donatori de spermă.
Da!
Dumnezeule…
Dr. Moreno?
- Roger? - Bună.
- Ce-i asta? Unde sunt? - Emma are nevoie de ajutorul tău.
Poftim? Cum adică?
Ne-ai avertizat să nu țină sarcina, ai avut dreptate.
Doar tu o poți ajuta.
Ce…
Familia mea! Trebuie să vorbesc cu ai mei!
- Mai întâi Emma. - Roger, dă-mi drumul de aici!
Mai întâi Emma!
- De ce faci așa ceva? - Emma te-a ales fiindcă vii la domiciliu.
Nu așa.
Ba acum așa.
Suspectul este Roger Song.
El și soția lui, Emma, au apelat la ea pentru tratamente FIV,
doctorița Maria Moreno.
Dr. Moreno a fost dată dispărută de soț. Credem că a răpit-o Roger Song.
S-a confirmat că cele patru victime au fost potențiali donatori
în tratamentele FIV.
Și tipul de unde știe? Nu e informație confidențială?
Ba da, dar compania oferă opțiunea
ca părinții să contacteze donatorii după naștere.
Atunci a început comportamentul lor haotic.
Conform fișelor clinicii,
implantarea a reușit, dar n-au informații despre naștere.
Credem că Roger are personalitate dominantă
și a forțat-o să nască acasă.
Cândva în acea perioadă, Roger a pierdut contactul cu realitatea.
Acum crede că donatorii sunt violatori care i-au lăsat soția gravidă.
- Și soția? - Nu știm sigur.
S-ar putea să fie victimă a delirului său sau participantă.
Prioritari acum sunt doctorița Moreno și bebelușul.
Acționați cu grijă,
pentru că psihoza delirantă a lui Roger îl face foarte periculos.
Aveți întrebări?
Să mergem!
Explică-mi de la început.
Ce-are Emma?
- Sângerează grav. - Bine.
Nu știu care e cauza, dar dă-mi drumul, vreau s-o ajut.
Nu pot.
Roger!
Dacă n-o văd, cum s-o ajut?
Scrie-i o rețetă. Ceva care să oprească hemoragia.
Hemoragie? E hemoragie?
Cred, nu știu.
Roger!
- Încerc! - Te rog, ascultă-mă!
Soția ta trebuie dusă la spital.
- Nu se poate. - E musai! Dacă e hemoragie, o să moară.
- Gândește-te și la ea măcar o dată! - Doar la ea mă gândesc!
Îmi cer scuze.
Am făcut totul pentru ea.
Ba nu.
Tu ți-ai dorit copilul, nu ea.
- Nu e adevărat… - Ba e.
V-am spus amândurora. Emma suferă de hipertensiune.
Riscă să piardă sarcina la final, ceea ce i-ar pune în pericol viața.
V-am implorat să nu nască acasă!
- Ea a vrut! - Nu, tu ai vrut!
Apoi ai tiranizat-o până a cedat.
Văd așa ceva des.
Soțul consideră atac refuzul soției.
Vocea ei mai ridicată e critică la adresa lui.
Ignoră tot ce nu se potrivește în povestea țesută de el
despre cum ar trebui să fie un copil.
Roger, nu pot să țin copilul!
- Cred că mor! - Așteaptă!
Cu cine vorbești?
Cu soția mea. E…
E…
Roger Song!
Roger Song, FBI! Ieși cu mâinile ridicate!
Asta ai auzit, da?
- Îmi puteți ajuta soția? - Roger, mâinile sus!
Chemăm salvarea pentru soția și bebelușul tău. Mâinile sus!
Nu coborî mâinile!
- Mâinile sus! - Intră agenții!
Are nevoie de ajutor acum. Puteți intra acum? Sângerează tare.
Am încercat s-o ajut.
- N-am știut ce să fac. - Mâinile sus!
Mâinile pe cap, Roger!
- Ce e? - Nu simți mirosul?
Și vom putea fi o familie?
Gata, gata…
Așa…
Nu-l pot lua cu mine.
Roger, sângerez…
Poți să-i fii mamă măcar acum?
Nu pe mine trebuie să mă convingi.
Ce mama dracului e asta?
Are nevoie de ajutor.
Sunteți în siguranță.
Vă rog, ajutați-mi soția.
Spuneți-i că o iubesc și că copilului îi e foame.
Da, Roger, o să-i spun.
Alo?
- Tu faci mișto de mine? - Pornește aplicația de care ți-am zis.
Boule…
Ești pe aproape, sapă în continuare.
Ce porcărie…
- Ce-i asta? - Uite ce-o să faci.
O să-ți dau un protocol ca să contactezi un bărbat pe nume Damien,
iar tu îi vei da lui Damien acea valiză.
Elias, dacă mă faci complice la vreo infracțiune…
Am trecut de mult de faza asta.
O să-i spui lui Damien acest cifru:
patru, zero, zero, opt.
- Vinny! - Ce e?
E o valiză specială.
E unică. Să n-o deschizi pentru nimic în lume.
Da…
- Nu pot. - Ba poți. Nu te grăbi.
- Bună! - Bună!
- E Jill Gideon? - Da.
Nu știu ce-a fost în mintea mea. Ăsta nu mai e biroul lui Jason.
Nu, nu mai e.
Îmi cer scuze.
Vrei să te las un pic?
Da.
Bine. Suntem aici.
Bună, David.
Subtitrarea: Ruxandra Dorobanțu