Är du okej?
Ja då.
Ziegler?
Ursäkta.
Ziegler!
Zieg?
Han skaffade mig gratis lösenord-
till mer än hundra sajter. Då snackar vi kåta studentskor-
japanska bondagebrudar och farmors-transor...
Det där sa du inte. - Jag har aldrig kollat på dem.
Han ljuger.
Informationstillgång kallar jag det.
Det kallas "ha en tjej", Stone. Du borde prova det.
Jag är psykologstudent och måste säga sanningen.
VILL DU DANSA?
Tim, jag sitter här.
Kolla här.
Han är snygg. - Scrolla ner.
Bög.
Han såg att du hette Izzie och trodde du var kille.
Var inte så avis. - Är jag avis?
Tim! - Det är inte jag, jag svär!
MAMMA
Vem fimpade du? - Ingen.
Jag trodde att Josh skulle ringa.
Han har undvikit mig i över en vecka.
Vår relation består bara av sms nu. Hur tragiskt är det?
Mattie, lägg av. - Jag vet.
Jag hoppas väl att han ska fatta.
Glöm honom. Ni har gjort slut längre än ni har varit ihop.
Om han inte inser hur bra du är så behöver du honom inte.
Dessutom regnar det karlar just nu. - Va, killar?
Ska vi dansa nu? - Det kan vi väl.
Kom. - Nej.
Du har sett mig dansa. Det är inte vackert.
Hej då.
Gör inte så där. - Förlåt.
Jag tänkte följa dig hem.
Du bor åt andra hållet. - Singelmän behöver eskort nattetid.
Jag klarar mig härifrån. Vi ses i morgon.
Visst.
Du har två nya meddelanden. Meddelande 1, kl. 21.37:
Det är mamma. Det är tredje gången jag ringer.
Du har fullt upp, men ring. Jag saknar dig.
Nästa meddelande, kl. 22.47:
Mattie, det är Josh.
Äh, det var inget.
Hos Josh. Jag är inte hemma. Lämna ett meddelande.
Josh, det är Mattie. Ta telefonen. Du ringer aldrig tillbaka.
Och vad var det för skumt meddelande?
Iz, är du här?
Kom hem, för helvete.
Välkommen till min privata sajt.
RADERA KONTAKT? Ja.
Du måste upp. Vi har lektion.
Upp nu.
Det finns andra stalkingformer: På stan-
och på nätet, två former som följer sina speciella beteendemönster.
Det jag vill prata om nu-
är stalking. Den sjuka hjärnan...
...och den andra.
Den sjuka hjärnan...
Den sjuka hjärnan kan bara mätta sitt behov av den andra-
genom att förtära den-
vilket skapar ett stort behov och så börjar cykeln om igen.
Till på fredag ska ni...
VÄCK MIG NÄR DET ÄR SLUT
...skriva en essä om det vi har pratat om i dag-
och beskriva olika ritualer.
Vi ska chilla och kröka lite. Vi ska hänga. Du behöver det.
Jag ringer upp dig sen.
Jäklar, vad snygga ni är.
Kolla här. Jag har alla nya filmer. De här fyra har ni redan-
men de här fem och den här släpps först nästa månad. Och jag har fler.
Spara lite skattepengar och kör till fängelset nu.
Får jag låna din bil? Jag måste ta med dig, för du har köpt av mig.
Och din grabb Josh... Ett geni!
För varje minut jag pratar i mobilen får jag två minuters samtalstid.
Ursäkta lite.
Vi skulle väl äta lunch? - Jag stannar här, men jag ringer.
Ses vi sen då? - Kanske.
Josh?
Josh, det är Mattie.
Fan!
Josh...
Varför svarar du inte när jag ringer? Alla är oroliga för dig.
Stanna här.
Herregud... Josh!
Herregud!
Hos Louise Webber. Lämna namn och säg nåt, så ringer jag upp.
Hej, mamma. Kull, du tar.
Ring mig så fort du hör det här.
Det har hänt nåt.
Jag berättar om det när du ringer.
Jag älskar dig.
Josh? - Mattie...
Är du där? - Jag är inte mig själv längre.
Det är nåt fel på mig.
Vi har svårt för att prata om sorg.
Med alla motstridiga känslor.
Det låter kanske uppenbart, men du får gråta, Mattie.
Jag har gråtit. - Har du?
Får jag bara fem minuter? - Jag ödslar din tid.
Du ödslar inte min tid. - Du ödslar min tid.
Du är arg. Det är normalt.
Jag är bara sen till min lektion.
Du älskade honom, va? Nu tror du att nåt du gjorde orsakade det här.
Den enda jag skyller på är Josh.
Är du säker på det här?
Fan!
Kom igen.
Prata.
Jag vet inte varför jag inte såg tecknen.
Jag borde ha gjort nåt. - Ibland ser man inga tecken.
Han var en otroligt ensam ung man. Mycket mer ensam än du anar.
Han dolde ensamheten bra.
När han inte kunde dölja den längre så dolde han sig själv.
Har du nånsin känt sån ensamhet?
Lugn, jag har läst din bok. Jag är inte typen som begår självmord.
Ni psykologstudenter vill inte analysera er själva.
Konfrontera dina rädslor.
Du kan förtränga dina känslor, men de kommer ut till slut-
och är då mer smärtsamma och destruktiva. Förstår du det?
Mår du bra?
Allt blir bra.
Izzie: Klart att du är ledsen.
Stone: Vi klarar det, Mattie.
Tim: Ska vi gå och fika?
Josh: Hjälp mig.
Det måste vara ett virus. Hans dator är väl inloggad.
Det stod "hjälp mig". - Virus låter alltid skitviktiga.
Häromdan fick jag ett där det stod: "Brådskande, Stone, läs mig nu."
Det var från mig, din idiot! - Fan, vad du tog i.
Nån borde logga ut Joshs dator. Jag hade gärna gjort det-
men jag vill inte gå dit igen.
Då går jag. - Tack.
Det var nåt konstigt med honom, som om han inte var sig själv.
Och det var han inte. Det var som att se på en helt annan människa.
Varför gjorde han det? - Jag vet inte.
Och det som gör mig så galen är att det kom helt oväntat för mig.
Det gjorde det för oss alla. Okej? Det är inte bara ditt ansvar.
Får du fortfarande meddelandena? - Ja. Gick inte Stone dit?
Han har inte varit i skolan i dag. Jag har inte pratat med honom.
Hej, Stone. - Hej, Izzie.
Det är Mattie. - Läget, Mattie?
Får du fortfarande meddelanden från Josh?
Jag har inte loggat in. Jag har låtit bli min dator.
Loggade du ut Joshs dator?
Stängde du av den?
Mår du bra?
Jag har bara varit lite nere. - Ja, jag vet. Det är vi alla.
UTHYRES
Herregud!
Ska du titta på lägenheten?
Ta en titt.
Ommålat. Vi lägger in ny matta.
Du hittar inte billigare hyra.
Han som bodde här var min kompis. Jag behöver hans dator.
Var är den? - Jag vet inget om nån dator.
Hans dator stod där.
Stick nu, annars ringer jag polisen! - Eller så ringer jag polisen.
Okej, lugna ner dig!
Han var skyldig två månaders hyra. - Har du sålt den? Till vem?
Han samlade på döda katter och hon tjafsar om en dator!
Han är skyldig mig 100 dollar. Banken löste inte in hans check.
Dexter McCarthy.
Löste de inte in den? - Du köpte en stulen dator.
Hon verkade ärlig. - Varför mejlar du mig?
Va? Jag vet inte ens vem du är. - Datorn tillhörde min kompis.
Nu jävlas du med alla i hans adressbok. Det är jävligt taskigt.
Kom.
Det är inte möjligt.
Jag skjuter alltid upp allt. - Har du inte kopplat in den?
Nej. Och du får ge mig 400 dollar.
Då får din kille tillbaka sin dator. - Han behöver den inte längre.
Han är död.
Typiskt.
Vill du möta ett spöke?
Vad är det där?
Det är från Josh. Det är hans handstil.
När postades det? - Den 17.
Två dar innan han dog.
Det håller dem ute. Vet inte varför. J.
Håller vad ute? - Han blev uppenbarligen tokig.
Stone då? - Vad är det med Stone?
Han lät inte som sig själv. Jag kan inte förklara...
Men jag fick samma känsla.
Samma känsla som när?
När jag var hemma hos Josh.
Skip Warren med senaste nytt.
Hälsovårdsmyndigheten kallar vågen av självmord i stan-
"tragiska och olyckliga".
Inget tyder på ett samband.
Gå du.
Jag klarar mig.
Hur bra kände du honom? - Hur så?
Han höll på med läskiga saker. Får jag visa dig en sak?
Vad letar vi efter?
Du får se.
Dog din kompis i en olycka?
Nej. - Vad var det då?
Jag vet faktiskt inte.
Det är inte samma klipp som loopas.
De gör inte om samma saker. Det är nån slags webcam-länkar.
Påsgubben. Titta nu.
När han försöker ta av den börjar det om.
Hur hamnade det där? - Jag kopplade bara in datorn.
Hur länge har du tittat på det?
Jag tror att frågan är hur länge de har tittat på mig.
Stäng av det! Stäng av det!
Hur kunde du visa det för mig? - Det var din kompis dator.
Tände han på sånt? Filmade han och sålde det på nätet? Vad gjorde han?
Josh knöt en telefonsladd runt halsen och hängde sig. Det gjorde han.
Mattie...
Tror du inte att din väns videolänkar och självmordet inte var en slump?
Om det de gör är på riktigt...
Om de är döda... - Vet du vad jag tror?
Oavsett vad-
så är Josh död.
Gå upp och radera hans hårddisk. - Jag försökte. Den stoppade mig.
Jag måste gå vidare. Jag är ledsen.
Vill du inte veta varför?
Hos Louise Webber. Lämna namn och säg nåt...
Josh? Det är Mattie.
Mattie...
Är du där?
Jag känner mig så ensam.
Det är nåt fel på mig.
Jag såg två människor ta livet av sig.
Min psykologilärare klev ut framför en buss.
Har du gått runt på campus?
Alla klassrum är halvtomma och ingen pratar om det.
Nåt förföljer mig. Det finns i mina drömmar. Jag såg det på bussen.
Tror du att spöken går runt där?
Jag vet inte.
Men nåt är fel.
Du är en klok tjej. Här är min teori:
En influensaepidemi bryter ut, folk är svaga och rädda för varandra.
Lägg sen till en utlösande faktor, denna slumpvåg med självmord.
Rykteskvarnen skenar och folk ser konstiga saker.
Jag inbillar mig inte! - Varför kom du hit igen då?
Du visste vad jag skulle svara och visste att du behövde höra det.
Du kan inte sätta ord på det du tror händer där ute, för det händer inte.
Vad ska jag göra då?
Ignorera alla mina känslor? - Nej.
Du måste konfrontera det, stå fast-
och ta en lång, rejäl titt på det. Då ser du att det inte finns.
Stone, var är du? Var fan är alla?
Vill du möta ett spöke?
Du finns inte. Du finns inte på riktigt.
Stone?
Jag vill inte dö!
Jag vill inte göra det. Jag vill inte dö!
Vad händer?!
Vill du möta ett spöke?
Herregud!
Nu vill jag veta.
Vad hittade du? - Hans hårddisk hade kraschat.
Men jag kunde rädda det mesta.
Han hade samlat på sig farliga virus.
Han gjorde det för maktkicken. Som att ha kärnvapen i garderoben.
Jag hittade andra saker som du nog måste se.
När jag startade disken dök det här upp.
Till Douglas Ziegler. Det var jag som hackade mig in i din dator.
Förlåt. Men nu måste jag prata med dig.
Förde han videodagbok? - Det är mer strökommentarer.
Ziegler, det är Josh igen. Hur får jag dig att prata med mig?
Vad du än hade i datorn så har jag släppt ut det.
Och nu kan jag inte stoppa det.
Klarar du att se det? - Ja.
Jag måste få veta vad du hade.
Det bränner sig in genom alla brandväggar.
Jag behöver din hjälp. - Jag har bokmärkat resten.
Zieg, jag tror nu att jag vet hur man kan stoppa det här.
Jag gör ett virus som kan fimpa det. Möt mig på bibblan kl. 17 i dag.
Kolla den här.
Jag såg nåt på bibblan. Jag känner det fortfarande.
Som om det sträckte sig in i mig och tog ut nåt ur mig - mitt liv.
Varför svarar du inte, Zieg? Jag behöver din hjälp.
För helsicke! Varför varnade du mig inte?
Är det allt?
Det finns ett klipp till, men... - Jag vill se det.
Det bryter ner mig. Det känns som om det inte finns nåt kvar av mig.
Jag kan inte tänka, inte röra mig.
Jag står inte ut med smärtan. Det gör jag inte.
Jag är inte ens mig själv längre. Allt är borta.
Jag kan inte fortsätta.
Jag är ledsen, Mattie.
Jag är hemskt ledsen.
Om allt hänger ihop då?
Självmorden, nätfolket- det jag såg.
Spökena? Jag köper det inte, Mattie.
Josh tyckte att han såg dem.
Och det sabbade honom så mycket-
att han gjorde det han gjorde.
Vad drev honom över gränsen? - Josh höll på med farliga saker.
Josh gjorde inte virus för att känna maktkicken. Han såg nåt fruktansvärt.
Nåt som det här. Och han ville stoppa det.
Hackare gör sånt här för jämnan. Det är ett skämt.
Du hittade det på nätet. Kom igen. - Internetsladden var inte ansluten.
Då kom det genom det trådlösa.
Josh sa att han drog ut nåt genom...
Drog ut spöken genom det trådlösa nätverket? Det låter inte logiskt.
Det låter hur logiskt som helst.
Vet ni hur stora mängder data som far runt där ute?
Hur mycket information vi öser ut i etern?
Vi låter alla få veta var vi är och känner oss trygga?
Hela jävla stan har flippat ut och vi låtsas som om det inte är nåt.
Men det är nåt som vi inte förstår och det kommer och tar oss.
Du skrämmer oss.
Det är jordens undergång.
Det är vad det är!
Det är kanske spriten i ditt kaffe.
Ziegler då? Allt började med honom.
Han var en av Joshs hackarkompisar. Nån måste veta var han är.
Han vet kanske vad fan som händer.
Vill du möta ett spöke?
...virus slår ut internet överallt.
Ni som inte behöver er dator, stäng av den -sprid inte smittan.
1. Lufttäta dörrar och fönster. 2. Glöm inte nyckelhålet.
3. Koppla ur datorn. 4. Göm dig.
Jag började tro att jag var den enda som bodde här.
Händer det nåt i kväll?
Jag går inte ut så mycket. Ledsen.
Subba!
Douglas Ziegler.
Ziegler, viruset finns på insidan.
På insidan...
Snart så...
...men vi får in rapporter om mass- försvinnanden i andra städer också.
Krisen sprider sig och de federala myndigheterna förbereder insatser-
när polis och räddningtjänst i allt fler städer verkar slås ut.
Jag ville bara se dig, Mattie.
Jag ville bara se dig.
Hur gör du det här? - Jag ser dig.
Izzie, är du där?
Den här röstbrevlådan tar inte emot meddelanden. Försök igen senare.
Isabelle?
Kom.
Du klarar dig.
Jag vet hur döden smakar.
Metall.
Man vill inte andas, för med varje andetag...
...får man in mer av det i sig.
Jag vill dö, men vågar inte göra det.
Du ska inte dö.
Jag vill dö.
Vad vill de? - De vill ha det de inte har längre.
De vill ha liv.
De kommer och tar dig också.
Du kan inte göra nåt åt det.
Gud, du är ju iskall.
Vänta här lite.
Du har ringt larmcentralen. Alla operatörer är tyvärr upptagna.
Häng kvar och vänta vänligen på nästa lediga operatör.
Jag är ledsen, Mattie.
Izzie!
Hos Louise Webber...
Dexter, Isabelle finns inte mer. - Vad då, finns inte?
Jag packar. Vi ses där ute. - Jag kommer.
Hon bara stod där-tom.
Som om hon ville dö. Sen var hon plötsligt ingenting.
Bara svart aska i luften. - Mattie, se på mig.
Jag såg det. Det Josh såg försökte ta mig.
När jag hittade det här: Viruset Josh jobbade på.
Det satt fast tejpat i hans dator. Offline -där de inte kom åt det.
Funkar det? - Jag vet inte, men Ziegler vet.
Har du hittat Ziegler? - Nu ska vi få lite svar.
Ja, vi ska stänga ner det. Vi ska stänga ner det!
Mattie, mår du bra?
Ut ur bilen.
Är han oskadd? - Vi sticker.
Var det ingen i bilen? - Nej.
Rör er inte! Kom inte närmare!
Stoppa ner vapnet, Calvin! De är ofarliga!
Vi vill er inget illa. - Stoppa ner vapnet.
Vi måste fortsätta. Vi ödslar tid! Vi måste ut ur stan!
De kom genom datorn, vi såg dem. - Vi tror oss ha en lösning.
Om ni stannar här dör ni.
De säger att det sprids. Snart finns det överallt.
Människor dör som flugor! - Det är säkert i de döda zonerna.
Där det inte finns datorer, telefoner och nätverk som de kan gå genom.
Rädda er! - Skynda er!
Om de har tagit Ziegler och vi inte kommer ut då?
Han lever!
Han måste leva.
Douglas Ziegler?
Herregud.
Han är inte här.
Nej, ni släpper in dem!
Vilka är ni?
Varför ville Josh prata med dig? - Det puckot släppte in dem.
Minsta läcka, minsta hål... Det är så de tar sig in.
Vad var det ni jobbade på?
Vårt telekomprojekt. Det var mitt skötebarn. Superbredband.
Vi hittade frekvenser vi inte trodde fanns och då kom de igenom.
Först trodde vi det var radiobrus.
Sen såg vi ett mönster i det.
När vi försökte kolla det bytte de frekvens.
De var smarta och kom med mot drag.
Sen började vi se saker i labbet.
Men skuggor kan inte gömma sig under bord och gå genom rum i dagsljus.
Sen var det tejpen...
Den röda vävtejpen. Har ni sett den?
Den blockerade delar av spektrumet som de behövde för att sända.
Men vi kunde inte hålla dem ute. De kom igenom så jäkla fort.
Det sista man vill är att de får tag på en.
För när de tar en så tar de ens vilja att leva.
Allt som gjort en till den man är försvinner.
Man vill inte prata, inte röra sig. Man är ett skal.
Sen kommer blånaderna. Överallt. Ens kropp dör inför ögonen på en.
Och plötsligt är man bara en askhög.
Jag såg det hända Tillman. Jag såg det hända Plummer.
Vad är de? - Jag önskar att jag visste.
Jag såg mina bästa vänner dö. Det var inte svaret jag ville höra.
Vad ska jag säga då?
De har tagit över hela det regionala nätverket: Mobiler, datorer...
Vi måste få systemet att krascha. - Hur ska vi göra det?
Detta är Joshs projekt. Ett virus konfigurerat efter ditt system.
Var står din server?
På ett dåligt ställe. I källaren, i datalabbet. Men det gör det samma.
För även om ni laddar upp viruset betyder inte det att det funkar.
Spring!
Kuta!
Kom!
Dexter! - Åk!
swesub.nu - för mer texter
Mattie...
Josh?
Jag är ledsen, Mattie.
Nej, titta inte! Spring bara!
Mattie! Kom tillbaka nu!
Jag såg det, Dex! - Stanna här.
Jag kommer strax. - Nej!
Jag måste. Jag kan stänga ner systemet.
Det finns inget system att stänga ner. De är systemet.
Jag måste gå.
SYSTEMET ÖVERBELASTAT
SYSTEMET KRASCHAR
Det gick.
SYSTEMET OMSTARTAS
Vi sticker härifrån! Kom!
Hur mycket bensin har vi kvar? - Halv tank.
Hur långt kommer vi på det?
Det får vi se.
Ett larmmeddelande från armén:
Räddningsstyrkor har sänts ut för att hjälpa de överlevande.
Vi har etablerat säkra zoner utan signaltäckning.
Mobiler och alla slags datorer är fiendens invasionsvägar.
Kasta all teknisk utrustning innan ni beger er till zonerna.
Mår du bra?
Vad hände? - Jag vet inte.
INGEN SIGNAL
Vi måste ha kört in i en död zon.
De kan inte existera utan signal.
Vi kan aldrig återvända. Städerna är deras.
Vårt liv är annorlunda nu.
Vi skulle få kontakt med varandra-
men kom i kontakt med krafter som vi inte kunde föreställa oss.
Vår värld är borta.
Men viljan att leva dör aldrig.
Inte i oss.
Och inte i dem.