23.976 Ro sync © 20.07.2020
La GCC Northeast,
avem cea mai mare rețea de celulare din cele cinci state...
Alăturați-vă distracției la Mondo Net.
Primiți acces instant la prietenii voștri...
... conectivitatea noastră de pe o coastă pe cealaltă...
... conversații importante...
Eliberați-vă spiritul cu...
... servicii, 24 de ore pe zi...
... acum puteți sta la calculator
oriunde în rețeaua noastră...
... nu are nimic de-a face cu mine, bine?
"Impuls ucigaș"
Ești bine?
Da. Sunt bine.
Zeigler?
Scuză-mă.
Zeigler!
Zeig?
Zeigler?
Băiatu' meu m-a aranjat, bine?
E vorba de parole gratuite
pentru peste 100 de site-uri.
Deci vorbim despre... Mulțumesc...
studente lascive,
Fete japoneze în sclavie și...
ce... travestite...
Bine, mă fac că n-am auzit.
Nu m-am uitat niciodată la ele. Bine?
Spuneam doar, am parolele...
- În mod sigur s-a uitat. - Știi că așa e.
Eu numesc asta a avea acces la informație.
Se numește a avea o prietenă, Stone.
Ar trebui să vezi și tu cum e.
- La naiba! - Ce aspru.
Scuze. Psiholog în devenire.
Trebuie să spun adevărul.
Ha!
Tim!
Sunt aici.
Ce?
Ia uite aici.
- E drăguț. - Da.
Dă în jos...
Poponar!
În mod sigur.
Ce?!
E o jucărie, care a văzut că te cheamă Izzie
și a crezut că ești băiat.
Trebuie să încetezi să mai urăști.
- Eu urăsc? - Da.
Tim?!
Ce?! Nu sunt eu!
Jur!
Bun, cui i-ai închis telefonul?
Nimănui.
Nu, eu doar...
am crezut că ar putea să sune Josh.
Mă evită de peste o săptămână.
Relația noastră s-a redus
la mesaje text.
Cât de tragic poate fi?
Bine, Mattie, haide.
Știu... Știu.
Cred că încă sper că își va...
da seama.
Trebuie să te detașezi, da?
Vă despărțiți de mai mult timp decât ați fost împreună.
Dacă el nu recunoaște că v-ați despărțit,
atunci... nu trebuie să ai de-a face cu el.
În plus, uite, plouă cu bărbați acum.
Nu-i așa, băieți?
Sunteți gata să dansați?
Am putea face asta.
Așa vă vreau.
- Hai. - Nu.
- Haide! - Haide.
M-ai văzut vreodată dansând? Nu e o priveliște frumoasă.
Noapte bună.
Hei!
Să nu mai... faci asta.
Scuze.
Voiam să plec de acolo.
M-am gândit să te conduc.
Tu stai în sens opus.
Voi merge pe ruta în spirală.
Plus că, știi, un tip singur, mergând singur, târziu în noapte...
Mersi. Mă descurc de aici.
Ne vedem mâine?
Sigur.
Bine. Pa.
Aveți două mesaje noi.
Primul mesaj, 9:37 p.m.
Mattie, sunt mama.
Asta e al treilea telefon, scumpo.
Știu că ești ocupată, dar sună-mă înapoi, bine?
Mi-e dor de tine.
Următorul mesaj, 10:47 p.m.
Mattie, sunt Josh.
Nu contează.
Sunt Josh.
Nu sunt aici acum. Lasă un mesaj.
Josh, sunt Mattie.
Răspunde.
Nu mi-ai dat nici măcar un telefon înapoi
și acum...
ce e cu mesajul ăla ciudat?
Hei, Iz, ești aici?
Știi că trebuie să te scoli.
Ai ore.
Scoală-te! Acum!
Există urmărire în public. Există urmărire cibernetică.
Fiecare cu propriul set de comportamente.
Despre ce vreau să vorbesc eu acum...
e urmărirea, mintea patologică...
... și cealaltă.
Acum, mintea patologică...
Mintea patologică poate doar să își satisfacă nevoia pentru celălalt
consumându-l pe celălalt;
ducând, din nou, la nevoi mai mari
și, desigur, ciclul începe din nou.
Acum, ce-aș vrea să faceți până
vineri, ca pregătire pentru parțial,
e să scrieți un eseu despre ce-am vorbit noi astăzi
inclusiv ritualul...
Haide, Mattie, știi că o să te distrezi.
Relaxează-te. Hai să bem ceva.
- Da, dar... - O să vii.
O să ieșim împreună. Avem nevoie de asta, bine?
Te sunt înapoi imediat.
La naiba. Ce bine arătați.
Bine. Ia uitați aici.
Am toată marfa nouă...
De fapt, astea patru, le aveți deja.
Apoi, astea cinci de aici
o să apară de-abia peste o lună.
Plus că mai am atele aici...
Da. Știi, ar trebui să ne scutești de câțiva dolari pentru taxe
și să te duci la închisoare chiar acum.
Pot să folosesc mașina ta? Și nu uita,
trebuie să te iau cu mine
pentru că ai cumpărat și tu.
Și băiatul tău Josh, e un geniu!
Pentru fiecare minut în care îmi folosesc mobilul,
primesc credit pentru două.
E ceva frumos.
Scuzați-mă puțin. Care-i treaba?
În regulă, mergem la masă, da?
Eu de fapt o să mai stau pe aici.
Dar o să te sun eu.
Bine...
Ne vedem mai târziu atunci?
Poate.
Josh?
Josh, sunt Mattie.
Josh?
La naiba!
Josh.
Bună.
De ce nu-mi răspunzi la telefoane?
Toți își fac griji pentru tine.
Stai aici. Da?
Doamne... Josh!
Josh?
Doamne.
Bună, sunt Louise Webber.
Lasă-ți numele și mesajul și te voi suna eu înapoi.
Bună, mamă. Leapșa, ești.
Hei, sună-mă imediat ce auzi asta, da?
S-a întâmplat ceva.
O să-ți spun când vei suna, da?
Te iubesc.
- Josh. - Mattie...
Ești acolo?
Nu mai sunt eu însumi.
Ceva e în neregulă cu mine.
Știu că e foarte greu
pentru noi să vorbim despre pierdere.
Atâtea emoții contradictorii implicate.
S-ar putea să ți se pară patetic,
dar e în regulă să plângi, Mattie.
Am plâns.
Ai plâns?
Ce, cinci minute, atât îmi acorzi, Mattie?
Vă irosesc timpul.
Nu îmi irosești timpul.
Îl irosiți pe al meu.
Ești supărată.
E normal.
De fapt, doar am întârziat la ore.
L-ai iubit, nu-i așa?
Și crezi că e ceva ce ai făcut tu
care să fi cauzat asta.
Singura persoană pe care o învinovățesc...
e Josh.
Ești sigură?
Drace...
Haide.
Vorbește.
Nu știu de ce nu am văzut semnele.
Trebuia să fi fost acolo; să fi făcut ceva.
Uneori, nu sunt semne.
Acesta a fost un om tare singuratic.
Mai mult decât ți-ai da vreodată seama.
Era foarte priceput la a-și ascunde singurătatea.
Și când nu putea să o mai ascundă
se ascundea pe el însuși.
Ai simțit vreodată acel fel de singurătate?
Nu-ți face griji. Ți-am citit cartea.
Nu sunt un risc de suicid.
Voi studenții de la psihologie,
cu toții aveți tendința să vă împotriviți analizei de sine.
Nu.
Nu-ți evita temerile.
Confruntă-le.
Îți poți stăpâni emoțiile o vreme,
dar, cumva, vor ieși la iveală;
și vor fi și mai dureroase
și mai distrugătoare.
Înțelegi asta?
Bună.
Ești bine?
Totul va fi bine.
Trebuie să fie un virus.
Adică, computerul său încă trebuie să fie conectat.
Îi tot deschide adresa.
Scria, "Ajutați-mă".
Da, dar virușii mereu
au ceva ce sună important.
Adică, deunăzi, am găsit unul care spunea,
"Urgent, Stone. Citește-mă acum."
E un caz obișnuit.
- Se întâmplă mereu... - Era de la mine, idiotule.
Drace. A fost destul de puternic.
Cineva ar trebui să deconecteze computerul lui Josh.
Aș face-o eu, dar nu vreau să mă întorc acolo.
În regulă, mă duc eu.
Mersi.
Da...
Era ceva atât de ciudat
la el când m-am dus acolo
de parcă nu era el însuși.
Dar chiar nu era...
Era ca și cum m-aș fi uitat la o altă persoană.
De ce a făcut-o?
Nu știu.
Și cred că asta mă înnebunește...
că nu am anticipat că se va întâmpla.
Niciunul din noi nu a făcut-o, bine?
Să știi că nu e numai vina ta.
Tot mai primești mesajele alea?
Da. Care-i treaba?
Nu a ajuns Stone acolo?
Nici măcar n-a venit la ore azi.
Nu am vorbit cu el.
Alo?
Bună, Stone.
Bună, Izzie.
Sunt Mattie.
Ce faci, Mattie?
Tot mai primești
mesajele acelea de la Josh?
Nu m-am logat.
Nu prea m-am apropiat de computer.
Ai deconectat computerul lui Josh?
L-ai închis?
Ești bine?
Am fost cam trist, știi?
Da, știu.
Cu toții suntem.
Doamne.
Ai venit să vezi apartamentul?
Aruncă o privire.
E nou vopsit. O să pun și un covor nou.
N-o să faci față chiriei.
Tipul care a locuit aici era prieten cu mine.
Am nevoie de computerul său.
Computer?
Ce ați făcut cu el?
Nu știu nimic de niciun computer.
Computerul său era chiar acolo,
cu restul lucrurilor sale.
Fato, ai face bine să dispari din fața mea
sau o să chem poliția.
Ce-ar fi să chem eu poliția?
În regulă.
În regulă! Nu te enerva.
Băiatul a stat aici timp de două luni
- și nu și-a plătit chiria. - L-ai vândut?!
Timp de două luni... ce era să fac?
Cui i l-ați vândut?
Pisici moarte, și apoi s-a sinucis
și acum vii să mă stresezi
pentru un nenorocit de computer.
Să îi spui că încă mai îmi datorează 100 de dolari.
Banca nu i-a luat cecurile.
Dexter McCarthy.
Ce, a fost respins?
Cred că asta nu prea contează,
de vreme ce ai cumpărat un computer furat.
Îmi părea destul de sinceră.
De ce îmi trimiți e-mail-uri?
Îți trimit e-mail-uri?
Nici măcar nu știu cine ești.
Computerul acela i-a aparținut unei cunoștințe de-ale mele.
I-ai găsit parola. Acum te joci
cu oamenii din agenda lui?
E o treabă nasoală.
Serios?
Vino încoace.
E imposibil.
Am o problemă cu amânarea.
Nu a fost pornit... de când l-ai cumpărat?
Nu. Uite, furat sau nu, chestia m-a costat
400 de dolari... vrei să îmi dai banii înapoi?
Prietenul tău își poate primi computerul înapoi.
Păstrează-l. Nu mai are nevoie de el.
E mort.
Tipic.
Ce-i asta?
E de la Josh.
Ăsta e scrisul lui.
Când a fost trimis?
Pe 17.
Cu două zile înainte să moară.
De ce te ferește?
În mod evident a înnebunit, atâta tot.
Cum rămâne cu Stone?
Ce e cu el?
Stai așa, ce e cu Stone?
Nu era în apele lui.
Nu pot să-mi explic.
Am același presentiment.
Același presentiment ca ce?
Ca atunci când am fost la Josh.
Mai târziu în această emisiunea,
vă vom arăta cum dumneavoastră și familia dumneavoastră
puteți fi sănătoși și fără bacterii
acasă și la lucru.
Și aici e Skip Warren cu o știre de ultimă oră.
Un purtător de cuvânt al Departamentului de Sănătate Publică
a caracterizat sinuciderile din oraș drept
"tragice și foarte nefericite"
și a adăugat că nu sunt dovezi
că ar avea vreo legătură.
Salut.
Duceți-vă înainte.
E în regulă.
Bine.
Du-te, mă descurc.
Cât de bine l-ai cunoscut pe tipul ăsta?
- De ce? - Pentru că era implicat
în niște treburi înfricoșătoare.
Pot să-ți arăt ceva?
Ce căutăm?
O să vezi.
Deci, prietenul tău,
a fost un accident?
Nu.
Atunci ce a fost?
Nu sunt sigură.
Credeam că e doar o buclă
a aceluiași clip rulând la infinit, dar nu e.
Nu fac mereu același lucru.
E un fel de feed de la o cameră web.
Omul cu Punga. Privește.
De fiecare dată când încearcă să o dea jos,
imaginea se oprește... se duce înapoi la început.
Cum a ajuns asta acolo?
Tot ce am făcut a fost să-l conectez.
De cât timp te uiți la asta?
Nu, cred că întrebarea e,
de cât timp mă urmăresc ei pe mine?
La naiba.
Da?
Uite, uite, omule...
Închide-l. Închide-l!
Închide-l.
Nu-mi vine să cred că mi-ai arătat asta.
Era computerul prietenului tău.
Se ocupa de chestiile alea?
Filma clipurile acelea și le vindea on-line?
Ce făcea?
Josh și-a pus un fir telefonic în jurul gâtului
și s-a spânzurat... asta a făcut.
Mattie... Mattie, nu crezi
că faptul că prietenul tău are feedul filmelor acelea
și că apoi a făcut ceea ce a făcut nu e o coincidență?
Și dacă acei oameni,
dacă ceea ce fac, dacă e real,
- dacă sunt cu toții morți... - Știi ce cred?
Cred că orice ar fi...
Josh tot mort va fi.
Cred că trebuie să te întorci
și să îi ștergi hard diskul
Am încercat.
Nu mă lasă.
Trebuie să trec peste asta.
Îmi pare rău.
Nu vrei să știi de ce?
Alo, sunt Louise Webber.
Lăsați numele și un mesaj și vă apelez...
Josh?
Josh, sunt Mattie.
Mattie.
Ești acolo?
Mă simt singur.
Josh?
Josh.
Ceva nu e în regulă cu mine.
Am văzut două persoane
sinucigându-se.
Profesorul meu de psihologie s-a aruncat în fața unui autobuz.
Toate astea în ultima săptămână.
Ai mers prin campus în ultima vreme?
Fiecare sală e pe jumătate goală
și nimeni nu spune nimic despre asta.
Ceva mă urmărește.
Apare în visele mele.
- Am văzut-o în autobuz. - Fii serioasă, Mattie,
chiar crezi că sunt fantome sau ceva de genul ăsta
care umblă pe acolo?
Nu știu.
Dar ceva nu e în regulă.
Ești o tânără foarte deșteaptă.
Vreau să analizezi asta:
O epidemie de gripă izbucnește,
oamenii sunt slăbiți, se tem unii de alții.
Apoi adăugă acest eveniment declanșator:
valul întâmplător de sinucideri.
Vestea se răspândește repede prin e-mail
și deodată oamenii încep să vadă lucruri ciudate în umbre?
Nu-mi închipui asta!
De ce crezi că ai venit aici din nou?
Cu siguranță nu pentru că ai crezut
că voi fi de acord cu tine.
Știi care sunt responsabilitățile mele, știi că
trebuia s-o auzi.
Nu poți să înțelegi ceea ce crezi
că se întâmplă acolo, Mattie,
pentru că nu e ceva real.
Și ce ar trebui să fac?
Să ignor ceea ce simt?
Nu.
Trebuie să confrunți ceea ce crezi că se întâmplă acolo.
Să iei atitudine și să privești atent
și vei vedea că nu e acolo.
Nu e real.
Stone?
- Nu vreau să mor! - Stone...
Nu vreau să mă sinucid.
Nu vreau să mor!
- Stone! Ce se întâmplă! - Nu vreau să mor!
Nu vreau să mă sinucid!
Stone!
Dumnezeule!
Sunt pregătită să aflu.
Ce ai descoperit?
Hardul lui era prăjit,
dar am putut să recuperez mare parte din informațiile de pe el.
Se pare că băiatul tău
a stocat niște viruși foarte serioși.
De ce ar fi făcut asta?
Pentru distracție.
E ca și cum ai ține focoase nucleare în debara.
Am mai găsit și altceva,
ceva ce cred că trebuie să vezi.
Când am analizat hardul am descoperit asta.
Josh?
Acest mesaj este pentru Douglas Zeigler.
Sunt Josh Ockmann, sunt cel care a pătruns în sistemul tău.
Îmi pare rău... dar trebuie să vorbim urgent.
A ținut un jurnal video?
Este mai degrabă înregistrarea unei videoconferințe.
Zeigler, sunt tot Josh.
Cum te pot convinge să discutăm?
Orice ai fi păstrat închis în sistem
L-am eliberat.
L-am...
Și acum nu știu cum să-l mai opresc.
Ești de acord?
Da.
Trebuie să știu ce aveai acolo.
Trebuie să știu.
Nu am mai văzut așa ceva,
dar trece de orice firewall
și prăjește orice circuit.
Am nevoie de ajutorul tău.
Le-am marcat pe celelalte.
Zeig, am primit mail-ul tău.
Cred că am descoperit o cale de a-l opri.
Scriu un virus care ar putea să-l oprească.
Ne întâlnim la bibliotecă la ora 5:00 azi.
Uită-te la asta.
Am văzut ceva la bibliotecă.
Încă îl mai simt.
E ca și cum ar fi pătruns în mine,
ca și cum ar fi scos ceva din mine.
Viața.
Vreau să-mi răspunzi, Zeig?
Am nevoie de ajutorul tău.
La naiba, de ce nu m-ai avertizat?
Asta e tot?
Mai e unul,
dar...
Vreau să-l văd.
Mă distruge.
Mă simt ca și cum nu ar mai fi rămas nimic din mine.
Nu pot gândi, nu mă pot mișca,
Nu mai suport durerea.
Pur și simplu nu mai pot.
Nici măcar nu mai sunt eu.
A dispărut totul.
Nu mai pot continua.
Îmi pare rău, Mattie.
Dacă toate au legătură între ele?
- Ce? - Sinuciderile,
cei de pe internet, chestiile pe care le-am văzut.
Fantomele?
Nu cred asta, Mattie.
Josh a crezut că le-a văzut...
și l-au distrus atât de rău, încât...
... a făcut ce a făcut.
Bine, ce crezi că l-a dus până la limită?
Josh se ocupa cu multe tâmpenii.
Josh nu se juca cu virușii.
A văzut ceva oribil,
ceva de genul ăsta
și a vrut s-o oprească.
Hackeri fac chestii din astea tot timpul.
E o glumă.
Le-a luat-o de pe internet. Fii serioasă.
Dar nu era conectat la internet.
- Cablul era scos. - Și?
A venit prin intermediul sistemului wireless.
La fel cum a spus Josh a tras ceva prin...
A tras o fantomă prin intermediul sistemului wireless?
Nu are nicio logică.
Are toată logica din lume.
Aveți idee cât de multe date
sunt disponibile acolo?
Cantitatea de informații
pe care o transmitem în eter?
Le transmitem
tuturor unde ne aflăm și mai credem că suntem în siguranță?
Întregul oraș
a luat-o razna
și noi ne comportăm ca și cum nu s-ar fi întâmplat nimic.
Ei bine, nu e nimic.
E ceva ce nu înțelegem
și vine după noi.
Ne sperii, omule.
E sfârșitul lumii.
Asta este.
Poate e tăria din cafeaua ta.
Dar Zeigler?
Totul a pornit de la el.
Era unul dintre hackeri prieteni cu Josh.
Trebuie să fie cineva la școală
care să știe unde-l putem găsi.
Poate el știe ce naiba se întâmplă.
... virusul
afectează internetul din toată lumea.
Autoritățile roagă pe cei care nu au neapărat nevoie
să-și folosească computerele, să le oprească acum
pentru a împiedica răspândirea virusului.
Bună.
Încep să cred că sunt singura care locuiește aici.
Se întâmplă ceva important în seara asta?
Nu prea ies. Scuze.
Târfă.
Douglas Zeigler.
Zeigler, virusul e înăuntru...
înăuntru... înăuntru...
Înăuntru?
Vrei să spui că...
... nu există comentarii oficiale,
dar am primit rapoarte despre... dispariții în masă
și în alte orașe.
Se pare că criza se răspândește,
și guvernul federal s-a mobilizat,
deoarece tot mai multe forțe de ordine
și sisteme de siguranță par a fi...
pur și simplu oprite...
Am vrut să te văd, Mattie.
Tim?
Am vrut să te văd.
Cum reușești să faci asta?
Te văd.
Izzie, ești acolo?
- Mesageria vocală nu mai... - Bună, o caut pe Izzie.
..acceptă mesaje.
Vă rugăm să încercați mai târziu.
Mesajul 687.
Isabelle?
Haide. Haide.
Vei fi bine.
Vrei să știi ce gust are moartea?
De metal.
Nu vrei să respiri.
Pentru că de fiecare dată,
pătrunde tot mai multă în tine.
Vreau să mor dar mi-e frică s-o fac.
Nu vei muri.
Vreau.
Ce vor?
Vor ceea ce nu mai au.
Vor viață.
Vor veni și după tine.
Nu poți să faci nimic în această privință.
Dumnezeule, ai înghețat.
Așteaptă puțin.
Ați sunat la 911.
Ne cerem scuze, dar toți operatorii sunt indisponibili momentan.
Vă rog să așteptați până când un operator va fi disponibil.
Îmi pare rău, Mattie.
Izzie!
- Bună. Sunt Louise Webber. - Alo?
- Lăsați numele și un mesaj... - La naiba!
Mattie!
Dexter...
Isabelle nu mai e.
Cum adică nu mai e?
Îmi fac bagajul. Ne întâlnim în față.
Sunt pe drum.
Stătea acolo, lipsită de vlagă...
ca și cum ar fi vrut să moară.
Și apoi nu a mai rămas nimic.
Doar... cenușa, doar acea
Mattie, uită-te la mine.
-... cenușa neagră plutind. - Uită-te la mine!
Am văzut-o, chestia de care vorbea Josh, a venit după mine.
- Imediat după ce am găsit asta. - Ce?
Virusul la care lucra Josh.
L-am găsit ascuns în interiorul carcasei computerului.
Lipsit de conexiune, acolo unde ei nu puteau da de el.
- Va funcționa? - Nu știu.
Dar Zeigler va ști.
L-ai găsit pe Zeigler?
Vom obține niște răspunsuri.
Da.
Îl vom opri.
Mattie... Mattie...
Ești în regulă?
Da.
Ieși din mașină.
E în regulă?
- Să mergem. - Ce?!
Haide.
Nu e nimeni în mașină?
Nu.
Haide. Haide.
Nu mișca!
Ce naiba...
- Nu te apropia! - Nu trage!
Lasă arma! Calvin, ai înnebunit?
Sunt în regulă, nu sunt... sunt doar niște copii!
Nu vă vom face niciun rău.
Lasă-l jos.
Trebuie să ne mișcăm.
Pierdem vremea.
Trebuie să plecăm din oraș!
Au venit prin computer.
I-am văzut.
Credem că avem o soluție.
Sunteți nebuni?
Dacă rămâneți aici, muriți.
Nu ar trebui să fim aici, spun că se răspândește.
Spun că nu se știe cât va mai dura
până când va fi peste tot.
Polițiștii au dispărut!
Oamenii mor peste tot! Haideți!
Am auzit că vom fi în siguranță în zonele moarte,
oriunde unde nu există computere,
telefoane și nici wireless.
Haideți!
Oriunde unde nu pot pătrunde.
- Să mergem! - Salvați-vă!
Mai repede!
Dacă au ajuns și la Zeigler?
Dacă nu o să putem să ieșim?
Trăiește!
Trebuie să fie în viață.
Douglas Zeigler?
Zeigler!
Dumnezeule.
Nu e aici.
Nu! Le veți permite să intre!
- Cine sunteți?! - Prietenul meu Josh
trebuia să te vadă. De ce?
El este idiotul care i-a lăsat să intre.
Ce a lăsat să intre?
Cea mai mică scăpare, cea mai mică gaură,
așa au intrat.
Trebuie să știm la ce lucrai.
Despre ce era vorba?!
Era un proiect de telecomunicații!
Era copilașul meu.
Era bazat pe o lungime de bandă foarte mare.
Am descoperit frecvențe care nici nu știam că există
și ei au intrat.
Cine a intrat?
La început nu am știut ce este.
Am crezut că sunt interferențe radio.
Apoi am descoperit că urmau un anumit tipar.
De fiecare dată când am încercat să-i monitorizăm,
ne-au împiedicat sau au schimbat frecvența.
Adică, erau inteligenți.
Au intrat în legătură cu noi și apoi...
am început să vedem anumite lucruri prin laborator.
Dar umbrele nu se pot ascunde sub birou.
Umbrele nu pot merge prin cameră în plină zi.
Era banda asta.
Banda roșie de siguranță.
Ați văzut-o?
Se pare că a blocat o parte din spectrul
de care aveau nevoie pentru transmisie,
așa că am putut să-i ținem la distanță de această cameră,
dar nu am reușit să-i ținem afară.
Intrau atât de repede,
era ca o umbră continuă.
Ultimul lucru pe care ți-l dorești
e ca ei să ajungă la tine.
Pentru că dacă vor ajunge la tine, îți vor lua dorința de a trăi.
Tot ceea ce reprezinți tu
va dispărea.
Nu vei mai vrea să vorbești,
Nu vei mai vrea să te miști.
Vei deveni doar o carcasă.
Și apoi apar vânătăile.
Se răspândesc peste tot.
Corpul tău moare din interior
și apoi vei deveni doar o grămadă de cenușă!
Am văzut întâmplându-se asta cu Tillman.
Am văzut întâmplându-se asta cu Plummer.
Ce sunt ei?
Aș vrea să știu.
Tocmai mi-am văzut cea mai bună prietenă murind, Zeigler.
Ăsta nu este răspunsul
pentru care am venit aici.
Și, ce ai vrea să-ți spun?
Deja au invadat întreaga rețea regională.
Peste tot: telefoane mobile, PDA-uri...
Nu-i putem opri.
Trebuie să distrugem întregul sistem.
Și cum vei reuși să distrugi sistemul?
La asta lucra Josh.
Un virus configurat
pentru caracteristicile sistemului tău.
Unde aveți serverul?
Nu în cel mai bun loc posibil.
Unde este?!
E la subsol, în laboratorul de informatică.
Nu mai contează, chiar dacă vei reuși să-l încarci
asta nu înseamnă că va și funcționa!
Nu... Nu...
Nu!
Fugi!
Hai!
Haide!
Dexter!
Hai!
Mattie.
Josh?
Îmi pare rău, Mattie.
Nu, nu te uita!
Aleargă doar!
Mattie! Mattie!
Întoarce-te la mine.
Am văzut, Dex.
Am văzut...
Bine. Așteaptă aici.
Mă întorc imediat. Mă întorc imediat.
Nu!
- Trebuie. - E prea târziu.
Nu mai putem face nimic.
Încă mai pot opri sistemul.
Nu înțelegi?
Nu există nici un sistem pe care să-l oprim.
Ei sunt sistemul.
Trebuie să mă duc.
Nu... nu...
A funcționat.
Să plecăm naibii de aici! Haide!
Fugi!
Dumnezeule!
Hei!
Câtă benzină mai avem?
Jumătate de rezervor.
Cât de departe o să ajungem?
Vom afla.
Acesta e un mesaj de urgență
din partea Armatei Statelor Unite.
Unitățile de căutare și salvare
au fost trimise să asiste supraviețuitorii crizei.
Am înființat zone sigure
în zone fără acoperire wireless sau telefonică.
Telefoanele mobile, calculatoarele
și PDA-urile sunt toate canale ale invaziei.
Scăpați de tehnologie înainte să mergeți în aceste zone.
Ține-te bine, Mattie!
Ești în regulă?
Da. Ce s-a întâmplat?
Nu știu.
Trebuie să fi ajuns într-o zonă moartă.
Ei nu pot exista fără semnal.
Nu ne mai putem întoarce.
Orașele sunt ale lor.
Viețile noastre sunt diferite acum.
Ceea ce trebuia să ne conecteze între noi
ne-a conectat în schimb cu forțe
pe care niciodată nu ni le-am fi putut imagina.
Lumea pe care o știam nu mai există.
Dar dorința de a trăi nu moare niciodată.
Nu pentru noi...
și nici pentru ei.
Traducerea și adaptarea: veverița_bc & alin022