Rukoilen...
Se on tullut!
Mikä hätänä? - Tulokset tulivat.
Voin aloittaa Tübingenissä 4. päivä. - Mietitään sitä sitten.
Miksi? - Sinä tiedät, Michaela.
Minulta meni vuosi ohi. Haluan opiskella.
Sinun on parasta ottaa rauhallisesti. Ehkä voit vain kokeilla aluksi.
Mitä? - Koeta olla järkevä.
Olemme puhuneet siitä sata kertaa. Sinä tiedät, miten asiat ovat.
En ota lääkkeitä huvin vuoksi. Puoli vuotta on mennyt hyvin.
Mitä lääkäri sanoi? - Nyt riittää, Marianne.
Mitä hän sanoi?
Että se voi uusiutua. - Juuri niin.
Ja silloin olet Tübingenissä.
Perummeko opiskelija-asunnon? - Minkä opiskelija-asunnon?
Ajattelin, että hänellä täytyy olla asunto, jos hän alkaa opiskella.
Oletko vuokrannut hänelle asunnon? - Olen jo 21-vuotias!
Hyvää päivää. - Päivää. Mukava tavata.
Huone on kerrosta alempana. Olkaa hyvä.
Ole hyvä ja käy sisään. Tässä on sinun uusi kotisi.
Niin suuri ja hieno. - Niin on.
Ja niin rauhallinen. - Täällä asuu 100 opiskelijatyttöä.
Kaikki ovat näin kauniina iltana ulkona.
Kerro kaikille minulta terveisiä.
Unohdin melkein erään asian.
Oi, isä!
Se ei ole paljon, mutta opiskelija tarvitsee kirjoituskoneen.
Pidä huoli itsestäsi. - Kiitos kaikesta, isä.
Hyvää huomenta. Voitteko odottaa siinä hetken?
Sosiaalipedagogiikassa on kysymys arvojen välittämisestä.
Niiden on tultava teiltä itseltänne, muuten ette voi välittää niitä.
Uskotteko esikuvilla olevan pedagogista merkitystä?
Minäkö? - Niin, te juuri.
Minä en tiedä. - Mihin te sitten uskotte?
Jumalaan.
Te nauratte, mutta... Mihin itse uskotte, jos saan kysyä?
Siinä näette. Se juuri on ongelmana.
Hanna? Kävimme lukiota yhdessä. Michaela.
Mitä sinä täällä teet? - Pedagogiikka on helppo aine.
Se on minun pääaineeni. Missä asut? - Oppilasasuntolassa eteläpuolella.
Minä myös. - Miten mukavaa.
Rakasta lähimmäistäsi? - Pedagogiikka on helppo aine.
Mihin hävisit? Kävimme rinnakkais- luokkia, mutta yhtäkkiä sinä hävisit.
Pidin välivuoden. Miksi?
Hei. - Hei.
Minulla ei ole uimapukua. - Ei minullakaan.
Ala tulla. Vesi ei ole kylmää! Luuletko, että valehtelen.
Tule!
Kastan sinut!
Aamen. - Aamen.
Näytä se vielä kerran.
Minäkin haluan tuollaisen. - Syö nyt!
Ensimmäinen viikko meni hyvin. Meillä oli tentti, ja luulen että läpäisen.
Tapasin Hanna lmhofin. - Opiskeleeko hänkin?
Vaikka isä on sellainen... - Ei se ole Hannan vika.
Ei ihme, että olit myöhässä. Opit siellä huonoille tavoille.
Halusin itse sinne. - Voimmeko syödä rauhassa?
llmeisesti emme.
Sinä profeettojen kutsuma neitsyt
Maria me kutsumme sinua
Sinä joka olet Viisauden valtaistuin
Maria me kutsumme sinua
Jumalan äiti Me kutsumme sinua
Puut näyttävät toisenlaisilta - niin vihreiltä. Niin korkeilta...
Mukava, että pääsit mukaan toivioretkelle.
Olenko koskaan jäänyt pois?
Rukoile nyt.
Tuosta on varastettu jotakin. - Niin on.
Kaikki näyttää täällä niin vanhalta.
Luigan... Luigina. - Giuseppe.
Pieniä enkeleitä ja ruusuja.
Miten surulliselta hän näyttää.
Mitä rukoilit Pyhältä Katariinalta?
Se kerrotaan vain hänelle. - Luuletko, että hän vastaa.
On kuunneltava tarkkaan. Hän antaa sinulle merkin.
Sinä voit tuntea sen. Etkö huomannut mitään?
Kiitos.
Tässä. Pyysin esirukouksessani, Jumalaa huolehtimaan sinusta.
Se on hieno. Ette tule pettymään.
Ei puhuta siitä enää. Lopeta jo.
Sain rukousnauhan.
Michaela? Michaela? Miksi sinä makaat täällä?
Isä... En tiedä. Kuulin...
Mitä sinä oikein sanot? - Kuulin ääniä, ja sitten...
Istu tuohon.
Saat olla iloinen, että minä heräsin eikä äitisi.
Mennään ennen kuin muut heräävät. - Pyydän anteeksi.
Nyt leikkaan sen. - Oletko varma?
Ei siitä ainakaan huonompi tule.
Eihän?
Hei. Yksi, kiitos.
Pitäkää hauskaa.
Hei!
Olutta, limsaa, colaa?
Olutta? - Kiitos.
Minä otan mieluummin limsan.
Skool. - Skool.
Kauanko olet ollut Tübingenissä? - Tämä on ensimmäinen lukukausi.
Mitä sinä opiskelet? - Minusta tulee opettaja.
Entä sinä? - Kemiaa.
Onko se hauskaa? - On se.
Isälläni on yritys, joka valmistaa lisäaineita elintarvikkeisiin.
Minun on mentävä myymään voileipiä.
Saanko minä?
Anteeksi.
Haluan tanssia.
Aika nousta! Olemme myöhässä. Varo vain, jos et odottanut minua.
Sinä senkin...
Michaela? Michaela? Herää!
Michaela... Mikä sinulla on?
Tule pois sieltä.
Tässä. - Kiitos.
Miksi et sanonut mitään? Epilepsia... Siksi pidit välivuoden.
Olen niin kyllästynyt tähän. - Eikö sinulla ole lääkäriä?
Et arvaa, miten monen lääkärin luona olen käynyt.
Heillä ei ole aavistustakaan. Muiden sairauksien poissulkeminen...
He kokeilevat jotain ja katsovat vaikuttaako se.
Saan jatkuvasti uusia lääkkeitä ja sitten taas uusia sivuvaikutuksiin.
Sinun on hyväksyttävä, että olet sairas. Se voi olla vaarallista!
Minä häpeän sitä. - Olisit voinut kertoa minulle.
Lupaa, että et kerro vanhemmilleni kohtauksesta.
Silloin sinä saat luvata minulle, että menet lääkäriin.
Michaela? Keskellä viikkoa... Tämäpä oli yllätys.
Onko teillä aikaa jutella?
Piparminttu?
Oletko kadottanut puhekykysi? - Pidätte minua varmaan hulluna.
Jos haluat minun ymmärtävän, sinun on kerrottava mikä on hätänä.
San Carlossa...
Heräsin yöllä enkä pystynyt koskettamaan rukousnauhaa.
Yritin, mutta jokin esti minua. Tuntui kuin en olisi oma itseni.
Se tapahtui taas viime yönä.
Näin vääntyneitä kasvoja ja kuulin äänten sanovan, että olen saastainen.
Ette arvaa, miten kauheaa se on.
Ne ilmestyvät yhtäkkiä. Niitä on kaikkialla.
Pistän silmät kiinni ja menen piiloon, mutta mikään ei auta.
Nekö huutavat, että olet saastainen etkä saa koskea rukousnauhaan?
Älkää pilailko kustannuksellani. - Onko sinulla se mukanasi?
Se on vain tavallinen matkamuisto. - Miksi ette usko minua.
Etkö itse kuule, mitä sanot? Vääntyneitä kasvoja, ääniä...
Mistä oikeastaan puhut? Paholaisestako?
Uskomme tietysti paholaiseen ja Jumalaan, mutta ne ovat symboleja -
joiden mukaan suunnistamme. Alä ota sitä kirjaimellisesti.
Mutta isä Landauer... - Pötypuhetta! Mielikuvitusta!
Sinun olisi parasta mennä psykologin juttusille.
Olette vihainen, koska pelästyitte. Tiedätte, että en vain keksi kaikkea.
Olet äskettäin alkanut opiskella. Olet vihdoinkin lähtenyt pesästä.
Mikä sinuun oikein on mennyt? Mene tiehesi!
Tieheni? Mihin suuntaan, jos näkee sen, mitä minä näen?
Luulin, että voisitte auttaa.
Tapahtuu niin paljon kaikenlaista. - Tarvitsetko enemmän aikaa?
Minustakin tuntui kummalta muuttaa pois kotoa.
Minä ymmärrän sinua.
Stefan...
Lupaathan aina olla luonani? - Minä lupaan.
Suutele minua.
Haluatko sen kirjallisesti? - Lopeta!
Lemmiskellä ja sitten häipyä... Niin voi tehdä Stefanin kaltaisen kanssa.
Eikö meidän pitänyt opiskella? - Päivä on jo mennyttä.
En tavoittele huipputuloksia. Voin ottaa lukukauden uusiksi.
Miten tiedät sen? - Tietenkin voin tehdä niin.
Tässä... Sinun ei tarvitse lukea sitä, mutta ehkä sitten ymmärrät.
Hän on Pyhä Katariina Biascasta. Hän kuoli 33-vuotiaana.
Entä sitten? - Hän ehti silti tehdä paljon hyvää.
Ei haittaa, että hän oli nunna.
Hän oli sairas, köyhistä oloista ja hän esti sodan puhkeamisen.
Jumalan käskystä.
Hän taisteli pahoja henkiä vastaan ja löysi vapautuksen kuolemasta.
Ja niin edelleen ja niin edelleen... - Et halua ymmärtää minua.
Minä menetin kokonaisen vuoden. Aika, joka sinulla on, on lahja.
Tässä ovat seuraavat lääkärinaikasi.
Ensi tiistaina otamme röntgenkuvat.
Paleltaako sinua?
Laita silmät kiinni.
Michaela! Satuimme kulkemaan ohi. - Mikä yhteensattuma.
Olen miettinyt kertomaasi.
Puhuin isä Borchertin kanssa. Hän oli seurakuntamme kappalainen.
Hyvää päivää. - Minua loukkaa se, että te ette usko minua.
Tarkoitan vain hyvää, kun kehotan sinua menemään lääkärin puheille.
Oletteko nyt tyytyväinen? Kolme lääkärin aikaa.
Pidättekö tekin minua hulluna?
Sielunhoitajalle voi aina jutella.
Landauerista ei saa sellaista kuvaa. - Tunnen seurakunnan hyvin.
Muistan hienot saarnanne.
Kerran minun piti siunata lehmä. - Teittekö sen?
Se on Gerhardin aluetta. Yksinkertainen usko.
Jumala kaikenlaisten aikojen vakuutena.
Hyvä sato ja sujuvat liiketoimet. - lhmiset siellä ovat sellaisia.
Onko hyvä sato todiste Jumalan olemassaolosta? Entä sairaudet?
On tehtävä ero henkisen hädän ja taikauskoisuuden välille.
Se mitä koin on totta. En tiedä, auttavatko lääkkeet siihen.
Yritämme usein selittää sellaista, mitä ei voi tieteellisesti selittää.
Mitä apua on tieteestä, kun ihmisellä todella on hätä?
Emmekö pyydä apua Jumalalta?
En ymmärrä paljon siitä. Voin vain kertoa, miltä minusta tuntuu.
Miksi haluat minun ylipuhuvan sinut?
Koska se on hulluutta, ja minä olen sairas.
Maailma tekee sielun sairaaksi. Se saa minut melkein epätoivoiseksi.
Minä en vaadi paljon. Haluan asua täällä ja elää elämääni.
Tunnen joskus menettäväni otteen kaikesta.
Uskosta saat voimaa, ja usko on voi- makkaampi kuin mitä sinulle tapahtuu.
Mutta olen peloissani. - Jumalan käsi on vahva.
Se suojelee meitä. Rukouksessa olemme lähellä Jumalaa.
Rukoillaanko?
Pyhä Henki, täytä sydämeni.
Täytä voimallasi minut Jumalan rakkaudella ja hurskaudella.
Kristus, vapauta minut kaikista pahoista ajatuksista.
Anna laupiaan rakkautesi keventää taakkaani.
Auta minua kaikissa tehtävissäni.
Kristuksen rakkaus. Kristuksen rakkaus.
Aamen.
Tältä siis näyttää, kun ei ole ihan terve.
Lääkkeesikö? Miten pieniä.
Yksi päivässä auttaa vuodeksi.
Grand mal -epilepsia. Kuin ranskalainen juusto.
Voitko olla hetken hiljaa? Käsialaasi on muutenkin vaikea lukea.
Se on hyvä.
Jos se on hyvä sinusta, se kelpaa Schneiderillekin.
Sopii muuten hyvin teemaan: Ottaa oma elämä haltuunsa.
Hain harjoittelupaikkaa Hampurista. - Entä sitten?
Sain sen. - Ei voi olla totta!
Lastenkodista. Sijaisuus joulun jälkeen.
Niinkö pian? - Neljä viikkoa vain.
Sinulla on poikaystäväsi. Missä hän muuten on?
Varmaan äidin kulta.
Olenko väärässä paikassa? - Ette ole.
Mitä sinä täällä teet? - Et ota koskaan yhteyttä.
Mitä juhlitte? - Michaela auttoi minua.
Hanna. - Hei.
Tunnen isäsi. - Minä menen nyt. Näkemiin.
Nähdään myöhemmin, Hanna.
Tule sisään.
Sinusta on tullut niin laiha. - Ehkä olen kasvanut pituutta.
Äitisi ei tiedä, että olen täällä. Hän on vähitellen rauhoittunut.
Tämä tuli viikon alussa.
Sinut on vakuutettu minun kauttani. Hyvä Luoja, mitä siinä lukee...
Tarvitsen lääkärin Tübingenistä.
Vaikuttaa siltä, että se muuttuu vain pahemmaksi.
Tässä lukee...
että psykiatrin on suljettava pois psykogeenisen psykoosin mahdollisuus.
Oletko käynyt siellä jo? - En vielä.
Yritä ymmärtää. Kaikkina vuosina olit sairaalassa epilepsian takia.
Mitä minun nyt pitäisi ajatella? - Sano, mitä sinä ajattelet?
Näen, että voit hyvin, mutta...
Muistatko, mitä sanoit? Jos menet lääkäriin, elämäsi on mennyttä.
Elämämme on Jumalan käsissä, isä. - Lapsiraukka.
lhanaa, että tulit!
Hyvää joulua.
Opettajaksi opiskeleville minulla on pieni tehtävä.
Palautus viimeistään 15. tammikuuta.
Saatte tuntea, miltä tuntuu tehdä töitä, kun muut ovat lomalla.
Taistelu alkaa... - Hyvää joulua.
Nähdään.
lhana nähdä sinua!
Michaela!
Varo, ettet likaa itseäsi.
Katso nyt!
Käykö se mielestäsi sinulle? Ruoka on pian valmis. Pura laukkusi.
Piirsin sen sinulle. - Se on hieno, Helga.
Käykö se mielestäsi sinulle? - Käykö se mielestäsi sinulle?
Älä ole niin ilkeä! - Älä itse ole niin ilkeä!
Senkin kutiava penska!
Ovatko vaatteet poikaystävää varten? - Minullako muka poikaystävä?
Piilota sängyn alle. Niin minä teen. - Mitä piilotettavaa sinulla on?
Michaela, Helga! Syömään! - Ei sanaakaan poikaystävästä.
Jouluyö, juhlayö
Päättynyt kaikk' on työ
Huilu! Voi, kiitos!
Se on kaunis. - Teitkö sen itse?
Mikä se on? - Partakone. Todella uudenaikainen.
Michaela...
Se on Tübingenistä. - Ei, mutta...
Aitoa nahkaa... Kiitos.
Mikä tämä on? - Se tuli postissa.
Vai niin... - Joulupukki toi sen.
Mikä se on? - Pieni lammas.
Mitä sinä teet? Päästä minut! - Missä minun tavarani ovat?
En tehnyt mitään! - On jouluaatto. Lopettakaa!
Sano, missä tavarani ovat! - Mitkä tavarat?
Siellä, minne ne kuuluvat.
Miksi teit niin? Heitit tavarani roskapönttöön!
Olet Klingler. Älä unohda sitä. Pukeudut kuin mikäkin pakolainen.
Ovatko kaikki tulleet hulluiksi?
Oletko ajatellut, mitä minä haluan? - Ryhdistäydy!
Michaela!
Jättäkää minut rauhaan!
Ole tervehditty Maria, sinä armon saanut.
Michaela?
Isä!
Michaela! - Isä!
Lapsiraukka!
Tabletit! - Minä en pysty rukoilemaan!
Minä en pysty rukoilemaan!
Hyvää päivää. - Michaela... Käy sisään.
Täällä on niin hiljaista. - Niin kuin eilisen messun aikaan.
Täällä oli vajaat 50 sielua, mutta rukoilin puolestasi.
Se ei auttanut mitään.
Mitä tahansa teenkin, se epäonnistuu. Yritän rukoilla.
Yritän olla ahkera opiskelija.
Mutta ne tulevat taas. Olen jopa hajottanut rukousnauhan.
Hitaasti mutta varmasti alan ymmärtää Katariinan kärsimyksiä Biascassa.
Hänen kärsimyksenä olivat kovia.
Mutta hän uskoi Jumalaan ja tuli valituksi kärsimystensä kautta.
Jumala on tainnut jättää minut oman onneni nojaan. Hän ei välitä minusta.
Herra kuoli ristillä meidän tähtemme. Se koskee meitä kaikkia, myös sinua.
Mutta elämme aikana, jolloin pahat voimat koettavat ottaa ylivallan.
Miksi juuri minä? Minä en tee mitään.
Opiskelen ja koetan elää kunnolla. Ja Jumala lähettää pahoja henkiä!
Sinä olet erityisen herkkä ihminen. Maailman pahuus vaikuttaa sinuun.
Rukoillaan. Se auttoi viimeksi. - En halua rukoilla!
Rukoileminen ei auta mitään! Ne tulevat, kun haluan rukoilla.
Miksi Jumala ei anna minun olla onnellinen? Rankaiseeko hän minua?
Jumala ei rankaise. Hän koettelee niitä, joita hän eniten rakastaa.
Näen monet asiat koetuksina. Muuten jäljelle jää vain epätoivo.
Istutte vain siinä höpisemässä.
Valittelette, miten etäinen Jumala on ja kuinka jumalaton maailma on.
Miksi istutte täällä vaikeroimassa, jos rukous antaa niin paljon voimaa?
Miksi ette sitten tee yhtään mitään? Näkemiin.
Kerro edes kuka se oli, ja miksi tulit tänne joulupäivänä?
Isä kiltti... - Mitä sinä vielä meiltä vaadit?
Onko meidän annettava sinun palata? - Unohdin lääkkeen yhden kerran.
Minä en jaksa tätä enää kauan.
Tietäisitpä, miten saan kärsiä. Aitisi tekee elämästä helvetin.
Hän on jatkuvasti huolissaan siitä, mitä sinulle voi tapahtua.
Aja.
Minä pyydän.
Hei sitten, kulta. Koeta pärjätä.
Nähdään pian.
Hanna?
Hanna.
Isäni on alkanut taas juoda.
Minäkin tarvitsen kaljan. - Pötyä!
Kaikki paikat ovat kiinni jouluna. - Halleluja.
Olen iloinen, että se on ohi.
Huomenna nousen junaan ja kahdeksan tunnin kuluttua olen Hampurissa.
Minun olisi pitänyt tehdä se jo kauan sitten. Jättää kaikki taakseni.
Etkö voi siirtää sitä vähän? - Minunhan piti ottaa elämästä kiinni.
Minä en enää edes tiedä, mitä se on - minun elämäni.
Kuulen ääniä, Hanna. - Mitä sinä sanoit?
Et voi kuvitella, millaista se on. En pysty hallitsemaan niitä.
Kaikki vain valuu sormieni läpi. Se vie minusta kaiken energian.
Mistä sinä oikein puhut? - Et saa lähteä nyt.
En tiedä, mitä tapahtuu. Olen niin peloissani.
Sinun ei pitäisi juoda, kun otat lääkkeitä.
Sinun pitäisi mennä psykiatrin juttusille.
Odota vähän! Michaela!
Et voi kertoa tuollaista ja sitten vain häipyä!
Uskon kaiken, mitä kerrot. - Sinä ja sinun kallonkutistajasi!
Mikä yllätys.
Minulla on ollut sinua ikävä.
Olet juonut. - Se menee ohi.
Kerran vielä.
Tee se.
Minun on mentävä. - Eikö voida tehdä jotain yhdessä?
Lähdetään matkalle. Lukukauden alettua meillä ei ole aikaa.
Minun on kirjoitettava tärkeä aine.
On loma. Mitä tehdään uudenvuodenaattona?
En tiedä vielä. Hei sitten.
Antakaa minun edes kirjoittaa tämä kirottu aine valmiiksi!
Minä pyydän!
Haloo? - Stefan?
Saitko käsiisi värinauhan? - Sain.
Kirjoita sinä, niin minä sanelen. - Voit jättää sen ensi lukukaudella.
Ei sinua lynkata sen vuoksi. - Tule, kaikki on valmiina.
Aloitetaan alusta.
...korostuu kotikasvatuksen merkitys. Piste.
Perhehuolto, avioliitto - ja äitiysneuvonta -
tuki ehdonalaisessa vapaudessa oleville huoneessa 112...
Anna kun minä...
Teinkö jotain väärin? - Sinä et tee mitään väärin.
Kuka ansaitsee korkeimman arvosanan?
Jos olisin tiennyt tämän, olisin opiskellut sosiaalipedagogiikkaa.
Stefan...
Onko se valmis?
Sitä täytyy juhlia. Tarjoan sinulle. - Kaksi vuorokautta. Olen ihan poikki.
Tarvitsemme molemmat unta. - Minä nukuin jo.
Käväisen vain suihkussa. Tulen pian takaisin.
Michaela!
Stefan!
Et voi lähteä noin vain!
En jaksa enää sellaista kuin nämä pari viimeistä päivää.
Se että sain aineen valmiiksi osoittaa, että pystyn opiskelemaan.
Sinulla on ensimmäinen lukukausi menossa. Et jaksa, jos jatkat näin.
Tämä ehkä on liikaa sinulle niin kuin aiemmin sanoit.
Kerro, mistä oikein on kysymys.
En voi.
Lähden kotiin.
Michaela.
Kokoonnuimme kaikki yhteen ja keskustelimme asiasta.
Meillä on erilaisia mielipiteitä. Jutellaanko huoneessasi?
Eikö voida jutella täällä? Vaikutatte niin virallisilta.
Ajattelin ehdottaa, että rukoilemme. - Tärkeintä on, että voit paremmin.
Minähän voin jo paremmin. - Emme rukoile, jos et sinä halua.
Mikä pappi te olette? Emme rukoile, jos et sinä halua... Miksi tulitte?
Nyt saat lopettaa!
Minun on jätettävä aineeni.
Miten sinä oikein käyttäydyt! - Selvisin koetuksesta.
Käännä kasvosi minun puoleeni. - Alä yllytä! Ne ovat rauhallisia.
Sain kirjoittaa aineen. Ne ehkä lähtivät.
Hän ei halua rukoilla. Ehkä on totta, mitä hän sanoo.
Anteeksi, en halunnut pelästyttää. - Alä kiusaa heitä teorioillasi!
Olisimme voineet auttaa jo aiemmin. Hän tarvitsee apuamme, ei lääkärien!
Todista, että hänessä asuu riivaaja. Puhutteko riivaajien ulosajamisesta?
Montako merkkiä vielä tarvitset?
Piispa vastaanotti anomukseni. - Mitä?
Michaela, se mitä Borchert sanoo... - Nyt tämä saa riittää!
Michaela...
Kerro heille, Michaela.
Kerro, että voit hyvin, opiskelet ja että sinulla on paljon tekemistä.
Kerro, että otat lääkkeesi ja että tämä on aivan turhaa.
Olet väsynyt ja sinun on nukuttava. - Asia on niin kuin sinä sanot.
Se on aivan totta. - Asia on niin kuin sinä sanot, isä.
Siinä tapauksessa voimmekin lähteä.
En halua pelotella sinua, Michaela. Lupaan, että me autamme sinua.
Miksi et ole ottanut yhteyttä? - Haluatko jotain juotavaa?
Miten siellä meni? - Hyvin.
Onko Michaelalle tapahtunut jotain? - Miten niin?
Katso häntä! Sitä paitsi hän on laihtunut paljon. Tule vähän tänne.
En tiedä, mitä tapahtuu.
Luulen, että suhteemme on loppu. En jaksa enää.
On kyse jostain aivan muusta.
Hän joutuu mielisairaalaan.
Eikö hän ole kertonut?
Et siis mennytkään lääkäriin? - Miten niin?
Tulen mielelläni mukaasi.
Haluan San Carloon, Pyhän Katariinan luo rukoilemaan.
Anna sen kirotun pyhimyksesi olla! Haluatko kokea saman kohtalon?
En halua nähdä päivää, jolloin taas löydän sinut.
Stefan, lähdetäänkö matkalle? Sinähän halusit sitä.
Miksi minä saan kuulla Hannalta? - Sinä lupasit aina olla luonani.
Tuletko mukaan Italiaan?
En usko, että se on hyvä ajatus.
Sinähän lupasit. - Rauhoitu nyt.
Mitä sinä olet kertonut minusta? - En mitään. Lopeta, Michaela!
Soitan sairaalaan. Jäätkö sinä tänne?
Mitä nyt? - Sinun on syötävä jotain.
En halua sairaalaan.
Lupaa, että et vie minua sinne.
He voivat auttaa sinua. - Miten muka?
En pysty enää koskettamaan ristiä.
En pysty. Katso...
Näitkö sen?
Tule nyt.
Ota sinä tämä.
Minä autan sinua.
En vie häntä hullujenhuoneelle. - Stefan!
Herra Klingler, teidän on autettava minua. Michaela nukkuu.
Karl?
Hän oli yöllä hyvin levoton. Hän herää varmaan pian.
Onko se Ela? - Mene huoneeseesi.
Etkö kuullut, mitä sanoin?
Teillä on kai täällä tuttu lääkäri. Emme vieneet häntä sairaalaan.
Lääkäri, niin...
Tässä lukee, että hän kuuluu sairaalaan, koska hän ei ole terve.
Mikä se on? - Olisi pitänyt tehdä jotain aiemmin.
On varmasti olemassa joku klinikka. - Ei, sen Michaela hyvin tietää.
Se ei auta. Mutta meillä ei kai nyt ole valinnan varaa.
Mikset sanonut mitään? - Halusin antaa hänen yrittää.
En halua sairaalaan. - Pysy aloillasi.
Minusta ei löydy mitään vikaa. - Syö.
Näit, että hajotin rukousnauhan. Tiedät, mitä San Carlossa tapahtui.
Nyt menet ylös nukkumaan! - Minä en tee yhtään mitään.
Tule. - Päästä irti. Pääsen itsekin.
Avaa heti ovi!
Laitan kunnon ruokaa sen paskan sijaan, mitä täällä saa!
Avaa heti ovi! - En halua sairaalaan!
Hän vahingoittaa itseään!
Sinä kuulut sairaalaan.
Rukoile hänen kanssaan. Se ehkä auttaa.
Isä meidän, joka olet taivaissa. - Isä meidän, joka olet taivaissa.
Pyhitetty olkoon sinun nimesi. Tulkoon sinun valtakuntasi.
Tapahtukoon sinun tahtosi, myös maan päällä niin kuin taivaassa.
Mitä nyt sanot sairaalasta? Siinäkö kaikki, mitä tarjoat?
Ja sinä sitten...
Juuri niin. Siivoa vain sikolättisi.
Ei tarvitse mennä sairaalaan. Voit olla kotona.
Älä valehtele minulle.
Tabletit, eikä mikään muukaan, eivät ole koskaan auttaneet.
Näen, että sinä et ole oma itsesi. - Senkin valehteleva emakko.
Jätä minut rauhaan. Jätä minut rauhaan!
Michaela.
Häivy rukouksinesi.
Se et ole sinä, Michaela. Et pysty hallitsemaan itseäsi.
Vanhempasi odottavat sinua. Kuinka paljon aiot haavoittaa heitä?
Muistatko, kun sanoit että tämä on koetus?
Me kaikki haluamme auttaa sinua selviytymään tästä.
Gerhard, voitko auttaa minua? Tytön itsensä takia. Tule.
Antakaa minun olla! - Michaela!
Minä pyydän!
Se et ole sinä, Michaela!
Rukoillaan yhdessä. Tulkaa.
Pyhä Henki, Pyhä Henki, täytä sydämeni.
Täytä voimallasi minut Jumalan rakkaudella ja hurskaudella.
Kristus, vapauta minut kaikista pahoista ajatuksista.
Kevennä taakkaani. Pyhä Isä ja Herra.
Auta minua kaikissa tehtävissäni. Kristuksen rakkaus.
Olen niin pahoillani, äiti. - Niin minäkin olen.
Koettakaa saada ne häviämään.
Käsken sinua Jumalan armossa. Hän, joka tuomitsee eläviä ja kuolleita.
Hän, joka loi maan. Jeesuksen nimessä, hänen jolla on valta.
Kuka sinut riivasi! - En kerro!
Jumalan äidin nimessä. Kerro se! - En kerro!
Jumalan äidin nimessä! Kerro, kuka sinut riivasi!
Kerro se minulle!
Noin.
Olen niin pahoillani kaikesta. - Nukuhan nyt vain.
Isä...
Kaikki on pian taas hyvin.
Kerro Hannalle, että hänen ei tarvitse olla huolissaan.
Michaela.
Ettehän anna periksi?
Lähteväthän riivaajat vähitellen? - Kyllä ne lähtevät.
Jos ne eivät lähde, voimme ehkä matkustaa Pyhän Katariinan luo.
Ota hänestä esimerkkiä. Hän kesti kaiken tuskan.
Mutta se ei koskaan loppunut. - Se johtui sovituksesta.
Hän kärsi ylemmän päämäärän tähden.
Hän oli marttyyri. - Niin.
Mutta sinun ei pidä ajatella sitä.
Voin kai jutella hänen kanssaan? - Hän nukkuu.
Huudan muuten! - Päästä hänet sisään.
Pappi sanoo sitä kriisitilaksi.
Joskus hän on puolinukuksissa. Se on merkki riivauksesta.
Michaela? - Hän ehkä herää pian.
Pappi tulee puoli viideltä.
Michaela...
Mistä ihmeestä sinä tulet?
- Miten Tübingenissä menee? - Ei niin hyvin ilman sinua.
Mitä kello on? Tuleeko Borchert pian?
Haluan, että lähdet kanssani ulos. Mennään hetkeksi raittiiseen ilmaan.
Minne sinä olet menossa? - Käymme vain pienellä ajelulla.
En ole kauan poissa.
Oletko ollut täällä ennen? - En. Täällä on kaunista.
Maisema näyttää tilkkutäkiltä.
Jaksatko? - Jaksan minä.
Minä olen ollut täällä useasti.
Etkö lähde mukaani?
Tübingen, me kaksi... Ei sillä ole sinulle väliä.
Kaikki pyörii hulluutesi ympärillä. Miten kauan tätä oikein jatkuu?
Kunnes ne on ajettu ulos. - Ei ole mitään ulosajettavaa.
Olet vain sinä.
Entä jos he ajavat sinut ulos itsestäsi, milloin se loppuu?
Vie minut kotiin. - En.
Tällä on jokin tarkoitus.
Kärsin jonkin hyvän takia, jonkin korkeamman päämäärän.
Kuten Pyhä Katariina.
Mikä tarkoitus se olisi? Kuulethan, että se joka puhuu, et ole sinä itse.
Jumalan suunnitelmia ei voi muuttaa.
Minun on seurattava tietäni. Voitko viedä minut kotiin?
Lukuisten riivaajien manauskertojen jälkeen -
Michaela Klingler kuolee lopulta uupumukseen vanhempiensa luona.
Suomennos: PrimeText International AB, 2006
www.primetext.tv
Kylä Tübingenissä 70-luvun alussa
Minut on hyväksytty yliopistoon.
Hyvää huomenta!
Pärjäätköhän sinä siellä?
En ota lääkkeitä huvin vuoksi. Puoli vuotta on mennyt hyvin.
Skool!
Kuulen ääniä. En pysty hallitsemaan niitä.
Michaela?
Mistä sinä puhut? Paholaisestako?
Lupaa, että olet aina luonani. - Minä lupaan.
Kerro, kuka sinut on riivannut! - En kerro!
Kerro se Jumalan äidin nimessä! - En kerro!
Elokuva perustuu tositapahtumiin.