Будь ласка, не треба!
О, Боже!
Не треба! Ні!
Ні...
Будь ласка...
Пор фавор! Я вас дуже прошу!
Мамо! Я хочу додому!
"Фокс Атомік"
І "2929 Продакшнз" представляють
Виробництво "Стоун Вілледж Пікчерз" і "Бос Продакшнз"
Фільм Джона Стоквелла
"Туристи"
У ролях: Джош Дюамель
Мелісса Джордж
Олівія Вайльд
Дезмонд Еск'ю
Бо Гаррет
Макс Браун
Еглс Стайб
Мігель Лунарді
Композитор Пол Хаслінгер
Художник Марліз Сторч
Кайфуєш?
Дивно, що інші не турбуються.
Напевно, вони звикли.
Я б не смикався, якби був упевнений, що поруч є лікарня.
І, бажано, така, де оперують, а не відразу ампутують.
Не драматизуй.
Якого чорта! Куди ми так женемо?!
Розслабся! Ти ведеш себе як засмиканий турист!
Пор фавор!
Заспокойся, цей хлопець їздить тут кожен день!
Вже, напевно, він знає, як водити автобус.
- Він водить, як чортів сновида! - Але все ж у порядку, вірно?
Я дурень, що дав себе в цей втягнути.
- Назад літаком, ясно? - Добре!
- І готель тепер буду вибирати я! - Гаразд, тут я дала маху, вибач.
Підводні зйомки: Пітер Зуккаріні
Подивись на це...
- Забавно? - Припини!
Що тут написано?
Значить, так: "Ласкаво просимо до Бразилії. Тепер прийміть позу ".
Потрібно це відобразити.
Оператор Енріке Чедьяк
Продюсери: Марк Б'ютен, Джон Стоквелл,
Скотт Стайндорф і Бо Зенга
О боже! Гальмуй, ідіот!
Лізьте у вікно! Швидко! Швидко!
- Давай за мною! - Емі, давай швидше!
Зараз перевернеться! Вилазь! Давай! Давай!
Швидше! Всі вибирайтеся! Через дах!
Швидше! Швидше!
Він хилиться! Стрибай!
Вибирайся! Швидше!
Падає! Падає!
Стрибай швидше!
О боже! Всі вибралися?
Так ти казала, що на автобусі ми зекономимо трохи грошей?
- Годі вже. Не починай. - Я говорив, що скінчиться цим?
- Досить! - Гаразд.
І чому мої речі завжди виносять останніми?
Автор сценарію Майкл Арлен Росс
Режисер Джон Стоквелл
Алексе! Знайшла!
Дуже добре.
Я вражений.
Що?
Ти з тих, хто їде на пляж зі своїм піском?
Хто ж їде з такими красунями сюди, до Бразилії?
То моя сестра.
Чудово...
Хочу знати, який у мене вибір.
Вона поза конкурсом.
- Все знайшла? - Та ніби все.
- Привіт, я Фінн, радий познайомитися. - Бі. Мені теж приємно.
- Ліам. - Привіт. Як справи?
- Краще не буває... Я Фінн. - Я - Емі.
- Дуже приємно. - Мені теж.
- Ліам. - Емі.
Гадаю, тепер ми пов'язані на все життя, так?
До самої смерті. Велика історія, щоб розповісти онукам.
Думаєте, вони знають, як нас звідси витягти?
- Навряд чи. - Хоча дізнатись треба.
- Я з'ясую. - Боже...
Тобі треба на віслюку їздити, а не на автобусі!
А краще займися іншою справою! Збирай банани або типу того.
- Привіт. - Привіт.
- Алекс. - Прю.
- Дуже... приємно. - Ти повинен поцілувати у відповідь.
Так, вибач.
По справжньому цілувати не треба, лише торкнись щокою.
- А... - Так. Давай ще раз.
- Алекс. - А я - Прю. Привіт!
- Дуже приємно. - Мені теж. Хм...
- Ти знаєш іспанську? - Це португальська.
І про що вони говорять?
Сюди їде ще один автобус, але прибуде годин за десять.
- Через десять?! - Так.
А інший – за вісімнадцять годин до Ресіфі.
- Стривай. Що ти сказала? - Вісімнадцять годин.
Ні, я про те, куди ми їхали.
З таким шофером це дуже спірне питання.
Так, але ти сказала - в Ресіфі, вірно?
- Так. - Це на північ від Сальвадора?
На більшості карт.
- Це означає, ми рухалися в північному напрямку. - Пара ідіотів.
Прокляття, ми сіли не в той автобус!
- Це все той бовдур! - Я так і знав, що він нас дурить!
А ми купилися, як віслюки!
- Стій, а вам куди було потрібно? - У Флоріпу.
- Ви добре дали маху. - Так. А куди їхав автобус?
У Белем.
Не думаю, що в Белемі на одного чоловіка – десять жінок.
Серед яких навіть негарні схожі на Жізель.
І всі вони розумні, веселі, алкогольні маніячки-німфоманки...
... зі слабкістю до чарівних, трохи неохайних іноземних туристів.
Не знаю, чи є таке у Белемі.
- Шкода. - А от у Флоріпі - є.
Шість!
Шість найкращих топ-моделей родом з Флоріпи!
- От базікало! - Уявляєте, який там генофонд!
- І це - маленьке містечко.
- Припини вже... - Добре!
- То що там, є зв’язок? - Ні, немає.
Думаєш, вони просто так тут кружляють?
Піду пройдуся.
- Ої! - Ої.
Гей! Гей! Гей!
Я просто сфотографувала. Нічого більше...
Що це з ним?
Господи!
Гей-гей-гей-гей!
Та заспокойтесь ви! Що з вами? Я нічого не зробила!
Годі вже, пробачте.
Тут дітей без дозволу не можна фотографувати.
- Треба було спитати... - Звідки я могла знати?!
Гей! "Но, сеньйорита", і вона б перестала, ясно?
У крайньому випадку "Но, чортова ґрінґо"!
Я не розумію, що ти там бурмочеш! Не розумію!
- Облиш дівчину у спокої, ясно? - Не треба! Досить, Фінне.
Козел смердючий...
У місцевих газетах пишуть про іноземців,
які викрадають дітей і продають їхні органи для трансплантації.
Тому вони не дуже люблять туристів.
Це якось пов'язано зі зниклою подружньою парою?
- Хіба вони подружжя? - Ну, ті французи.
О, я думала, ти про каякерів...
Ої! Нам не замовляли ваші органи, ясно?
Ваші нирки в безпеці. У нас відпустка!
Заткнися.
Гей, де ви це роздобули?
Онде восе компроу есса бебіда?
Онде на Прая?
Що вона говорить?
Начебто тут є бар, прямо на березі. Можна дійти пішки, це недалеко.
- Там що, місто? - Може, краще почекати автобуса?
Боюся, швидше буде новий зібрати.
Та ну їх до біса... Сходимо і повернемося.
Гаразд.
Як ти тут опинився?
Я тут з молодшою сестрою.
Вона давно хотіла в Бразилію,
а мама її не відпускала одну і не довіряла Емі.
Ось і прикидаюся її бойфрендом на випадок зустрічі з поганими хлопцями.
А що буде, якщо ти зустрінеш поганих дівчат?
- А ти подорожуєш одна? - Так.
- Сміливо. - Та ні.
Я була скрізь, куди їздити не радять:
У Колумбії, в Нігерії, три місяці провела в нетрях Ріо.
І ніде не було проблем, тільки в рідному містечку в Австралії.
- Так ти з Австралії? - Так.
У тебе є друг в Австралії?
- Ні! - Що?
Ти б себе чув!
- "У тебе є один в Австралії?" - "У тебе є один в Австралії?"
Я про те, що якщо б у мене була подружка чи сестра,
яка б їздила одна, я б хвилювався, тільки і всього.
Не варто. Я можу про себе подбати.
Невже там справжній бар, з випивкою?
Не знаю. Вона не сказала.
Боже, все б віддав за пінту пива!
Навіть якщо воно віддає мавпячої сечею.
"Навіть якщо воно віддає мавпячої сечею ".
- Ні, ви подивіться! - Хто мене вщипне? Хо-о!
- Неймовірно! - Так! Швидше сюди!
- Краса! - Ура!
У-у! Хто хоче поплавати?
- Запитай, хто не хоче! - Ура! Купатися!
Господи, яка краса!
Роздягайтесь, дівчата! Плавати всі вміють?
Чорт...
Я забула купальник в Ріо.
- Не проти, якщо я скупаюсь топлес? - Ти серйозно?
- А що тут такого? - Купайся у футболці.
А ти бачив, що на них, Алексе?
Ми не в Америці. Нікому не буде діла до мого топлес.
Так, але суть у тому, щоб показати якомога більше.
Але найголовнішого так і не відкрити.
Гей, ти тільки подивися...
Ось так... Але чи не занадто багато?
Це було круто.
Та-ак!
Оце так фокус!
Все ж таки це католицька країна.
- А ми - католики. - І проти нічого не маємо.
Нас з Ліамом це не ображає.
І взагалі, давайте всі будемо топлес. Хлопчики та дівчатка.
Емі, не треба...
О-о, супер!
Одягни футболку, кажу.
А вона неслухняна дівчика.
- Бачиш? - Ну що, так краще?
Давайте, ходімо.
Справді, ходімо хоч намокнемо.
Алексе, давай!
Випити не хочеш?
- Алексе, ти куди? - Хочу взяти пива!
- Ої, тудо бем? - Ої.
- Есе лугар е. Інкрівел? - Е ліндо.
- Кве ес су номе? - Камілла.
Прю, Алекс.
Дуже приємно.
- Ум шопе пор фавор. - Ум шопе.
- Ти що будеш? - Е-е, коку, будь ласка.
Коку? Ти в тисячах миль від дому. Спробуй щось новеньке.
- Наприклад? - Ти вже пив асаї?
Е-е, ні.
Обрігадо. Це дивовижний напій з берегів Амазонки, він...
Ясно, коку, будь ласка... Дякую. Без льоду.
- Боже, я люблю цю країну! - І не говори!
Напевно, ми загинули в автобусі і потрапили на небо.
Тут... Е-е, парадісо!
А ти - Анжело.
Дай і я!
Прошу!
Пор фавор.
- Доїс кайпірінас. - Лід не потрібен.
Та ти що? В таку спеку без льоду.
Це ніби замовлятити з дизентерію або без неї.
- Мені з дизентерію.
Просто неймовірно!
Спочатку здається, що потрапив до раю, аж раптом бачиш,
що тут аж кишить туристами.
- Дякую! - Ласкаво просимо до раю. Я - Свенд.
Привіт, я Алекс... Прю, моя сестра Бі, Емі.
- Привіт! - Привіт!
- Привіт. Ви звідки? - З Лондона. А ти?
- Ми зі Швеції. - Шведи? Клас!
Ми гнали на цьому красені з Мехіко-сіті
і зупинились тут на одну хвилинку випити.
І вже три дні не в силах виїхати.
Зрозуміло.
Так, бразильці на рідкість добрі,
веселі та доброзичливі. Просто класні хлопці!
Випивка тут дешева, а Камілла готує неперевершено!
До речі, тут є намети,
у яких можна спати на пляжі усього за чотири бакси за ніч.
- О-о! Та ну? - Клас!
- Та невже? - Тобто? ..
Та ні, це просто вислів. Ніби "не може бути".
Зрозуміло!
А я не люблю усякі там стереотипи, але...
...кожен раз кажучи це, думаю, що вимовляю від імені мого брата.
Але звідси ми не поїдемо, поки у нас не закінчаться гроші або...
- У них не закінчиться пиво!
То що скажете?
Про те, щоб іти на автобус?
Хіба нам тут погано?
Як ми звідси вийдемо?
Будемо їхати автостопом до будь-якого великого міста,
І пошукаємо кращий автобус, з кондиціонером та гальмами.
Залишаємось?
- Звісно. - Клас!
До біса автобус!
- Точно! Так! - Так! До біса автобус!
- Камілла? - Ої.
- Приїхали нові ґрінґо. - Так?
Скільки їх?
Зараз їх вісім, і всі вони твої.
З мене подарунок до Різдва.
- Чао. - Чао.
Давай-давай-давай! Пасуй мені! Емі! Емі!
Сюди! У центр! Дуже добре!
О-о!
Чому мені ніхто не пасує?
- Взяв! Ось тобі! - Давай мені! Мені!
- Ну, давай! Давай, Емі! - Так пасуй же! Ну, о-ось...
Ось як треба грати в цю гру!
Клас. Вітаю, Емі, ти мазило!
- Продовжуємо! - Ти поза грою, Алексе!
Добре, добре...
Давай, Алексе, бий!
Давай, Ліаме! Біжи!
- Привіт! - Привіт!
Хе, я трохи знати англійську.
- Добре. - Ну, так...
М-м, я... я можу практикуватися з тобою?
- Звичайно. Так. - Можна твоє ім'я?
- Прю. - Прю?
- А твоє ім'я? - Моє ім'я Кіко. Ім'я Кіко.
- Гарне. - Гразієс.
- Дуже приємно. - Так, дуже приємно.
Скажи, Прю, скільки братів і сестер у тебе бути?
Я одна, Кіко.
- Ке? - Ну, нуль. Нуль, їх немає.
- Нуль? - Точно.
- А, ти одна донька. - Так, одна.
А я мати чотири брати і дві сестри.
- Ого, велика родина. - Так... великий сім'я.
- Уна фаміліа гранде. - Фаміліа гранде.
- Гей, привіт! Ха-ха! Як твій ім'я? - Алекс.
Гей, Алекс, е-е, я люблю Америка.
- Ха-ха! А я люблю Бразилія! - Так!
Скільки у тебе буває братів і сестер?
Ні, треба сказати: "Скільки у тебе є братів і сестер? "
Ні-ні. У мене буває четверо братів і дві сестри.
- Скільки братів і сестер буває у тебе? - Не "буває", а "є".
- У мене одна сестра, одна, Бі. - Одна?
Бі! Бі!
- Це моя сестра Бі. - Привіт!
- Привіт. М-м! - А це її подруга Емі.
Дуже гарна.
Полегше, Кіко! Полегше.
Приємно познайомитись.
- Привіт. - Привіт.
Я хочу випити.
Мій ім'я Кіко!
Я шукаю вас вже дві години!
У нас є нова робота.
- Ні, я не можу. - Останній раз.
Я більше не хочу це робити.
Облиш!
Ось.
Пішли! Вставайте!
Швидко!
Одягайся і йдемо... Усе, пішли!
Та-ак! Ха-ха!
Ще по одній?
Ну, що? Пропоную той же тост!
Раз, два, три, і до дна!
Це просто супер!
Ну і гидота! Я в захваті!
Чекайте, чекайте! Моя музика!
- Хотіти танцювати? - Так! Йдемо, Емі?
Виходь, дівчинко! Добре!
- Йдеш? - Разом танцювати!
Дивись, що роблять!
- Танцювати? Ні-ні-ні... - Облиш!
Потанцюй з нею. Давай!
- Ні, ні. Я не танцюю. - Потанцюй з нею! Вона тебе хоче!
Ні-ні-ні-ні. Річ не в тобі.
Просто у мене стегна європейця.
І вони мусять бути постійно паралельними до підлоги.
- Крім тих випадків, коли я голий. - Ну ж бо, давай!
Та не можу я!
- Не опирайся, ходімо! - Все-таки хочеш потанцювати зі мною?
Давай, покажи їй!
Дуже добре, хлопці!
Давай-давай!
- Ола! - Ола!
- Кве ес су номе? - Аролеа.
- Ареола? - Аролея.
Ароела.
А-ро-ле-я.
Так.
Ти мене поцілувала за те, що я вимовив твоє ім'я?!
Аролея.
- Ну і пісенька... - Про що вона?
Я не все зрозуміла, про всякі штуки,
які він любить робити на задньому сидінні своєї машини.
Щось про дупу.
Потанцюємо?
- Так. - Дуже добре, пішли.
О, так.
О, це саме воно, вірно?
Так, я хочу. Та-ак, мені дуже подобається.
О, боже.
Чорт!
Так, ще. Все це, все це.
- Та-ак, знімай все це. Так! - Подобається?
Будь ласка.
О, Господи.
О, слава Бразильському Богу! Йдемо.
Боже, ти справжній ангел.
Поїдеш зі мною до Лондона?
Ні, стій, ні, що ти робиш?!
Е ассім.
- Але я ж тобі подобаюся! - Ні.
Гей, Свенде!
Боа ноїте! Гей!
Гей!
Оце набрався!
Бі! Бі, вставай!
Давай! Вставай!
Бі, давай, дитинко...
- Як ти? - Що?
- Як ти? - Погано, мене нудить.
- Що сталося? - Нас пограбували.
- Що? - Нас пограбували.
- Хто? - Не знаю.
- А що взяли? - Все, що було.
- У якому сенсі - все? - Взагалі все.
Гаманці, кредитки, телефони, паспорти, рюкзаки - все.
- І бабусине кільце? - Так, все, що було.
І мої сережки зникли. Як вони їх зуміли зняти?
Нас обпоїли. Напевно, щось у пиво насипали.
Мама мене вб'є. Вона говорила:
"Тільки не бери кільце, ти його втрат... "
Бі! Зараз є важливіші проблеми.
Без паспортів та грошей нам не виїхати.
Усе буде гаразд.
- Ти впевнена? - Так.
А от я - ні. Йдемо.
Що вона сказала?
О, господи, вона говорить - вперед і ліворуч.
А інший чоловік сказав - вперед і праворуч. Спробуй розберися...
Думаєш, варто йти в поліцію?
Може, вони ще гірше, ніж злочинці.
Не всі... Пішли.
Хтось у цьому місті повинен щось знати.
Ці діти напевно все знають.
Що він сказав?
Спробуємо пройти сюди, нагору. Він каже, там має бути будиночок...
Ти впевнена, що нам туди?
Так він сказав. Не знаю.
Алексе, ти куди?
- Що там? - Мотоцикл шведів.
Гей!
- Ої! Ої! - Ола!
Гей, гей! Чому мотоцикл тут?
Дізнайся у нього, звідки у них цей мотоцикл?
Кепка Алекса... У цього хлопця кепка Алекса.
- Алексе! - Алексе, твоя кепка!
У них твоя кепка. Хапайте їх!
Я з тобою хочу поговорити!
Звідки у тебе ця кепка?
А ну, повернися!
Стій!
Чорт!
- Куди вони поділися? - Не знаю.
А ну, повернися! Швидко!
Ну, хлопче, тримайся!
Чорт... З ним все гаразд?
- Що сталося? Що ти зробив? - Це трапилось випадково!
Ти кинув у нього камінь?
Я не хотів потрапити в голову!
Це випадковість, зрозумів? Нещасний випадок.
- Нас пограбували. - Гляньте, у нього кепка нашого друга!
- Я не хотів. Це вийшло випадково. - Він не навмисне, ясно?!
Гей, не чіпай його!
- Бі, дай руку. Пішли.
Ходімо, відходимо. Пішли, Бі.
Пішли, пішли!
- Вони нас переслідують? - Ні, не думаю.
Нас пограбували. Робадо. Робадо.
- Я знаю. - Знаєш?
- Усі знають. - Що?
Хто це зробив? Хто?
Яка поліція?
Ви з глузду з'їхали! Тут немає поліції!
Як це - немає поліції?
Стривай, куди ти йдеш?
Стійте тут.
- Молодець! - Відчепись від нього.
- Це вийшло випадково. - Ти кинув в дитину каменем!
- Я не хотів, ясно? - Досить! Заспокойтеся.
Мені дуже шкода, правда... Коротше, вибачте.
Йдемо, хлопці.
- Чорт! - Швидко, швидко, швидко!
Стривай, що відбувається?
Кіко, куди ми йдемо?
- Вам погано бути в місті! - Це вже точно!
Шукають батька хлопчика, якого ви поранили.
Це погана людина. Коли його знайдуть, вам буде зовсім погано!
Запитай його, куди ми йдемо, Прю.
Він говорить - є будинок,
де живе його дядько, і там ми будемо в безпеці.
- Ні, нам треба звідси виїхати. - Так.
У кого-небудь машина є?
- Карро? Ні-ні-ні. - Тут ні в кого...
Він каже, машина є тільки у того, хто нас пограбував.
Тому краще сідайте в автобус.
Автобус? Коли буде автобус?
А коли він буде? О котрій годині?
- Сьогодні. - Сьогодні є автобус?
- А коли саме?
О котрій годині?
- Два дні! - Через два дні?
І чому тут на все потрібно стільки часу?
- Два дні. - Добре, ходімо вперед.
Чорт, комахи з'їдять мене живцем!
Дивись, всі ноги в цих тварюках!
Годі скиглити.
Добре б, якби у цьому будинку був великий мішок з травичкою.
Кіко, ми можемо... на хвилинку зупинитися?
- Я зараз повернуся. - Ти куди?
У туалет.
Чия була ідея - піти від автобуса?
Чия була ідея поїхати до Бразилії?
Твоя! Я хотів у Балі.
Ти відходиш від теми!
Якщо розібратися, стане ясно, що винен ти.
- Ну, гаразд, нехай я. - Тепер мені легше.
Хочеш чесно? Так, я хотів їхати до Бразилії!
А чому? Тому що тут дівчата, пляжі і випивка.
І коли говорять про Бразилію, мають на увазі цю Бразилію!
Де є дівчата, пляжі і випивка.
Але зовсім забувають сказати, що тут, у джунглях,
за вами може ганятися якась навіжена банда головорізів!
А це, звісно, не відповідає моєму баченню відпочинку.
Гей, Кіко!
Довго ще до твоєї хатинки?
Ще не зовсім погано, старий!
Що значить "не зовсім погано"? Таки з біса погано, скажу я вам!
Може, є дорога? Дорога, по якій ходять?
Немає дороги.
Що за будинок, до якого немає дороги?
Ми в пеклі.
Де вони? Де вони зараз?
- Вони з Кіко. - Сьогодні прийдуть?
Так.
- Вони живі? - Так.
Це дуже важливо...
Що ти робиш?
Нічого не роблю.
Це дуже важливо. Вони потрібні мені живими.
Від мертвих користі немає.
- Містере, хочете купити? - Відчепись, малий.
Що ти робиш?
Нічого, Замора. Я нічого не роблю.
Що я роблю? Нічого.
Іди сюди, малий.
З тобою завжди так... Вічно одне й те ж.
У чому проблема, Замора?
- Що? - Я нічого не зробив.
Вірно, нічого.
Слухай, малий, і гарненько запам'ятовуй.
У будь-якій ситуації... краще, що ти можеш зробити...
це вчинити правильно.
Друга хороша річ, яку ти можеш зробити...
це вчинити неправильно.
Але найгірше, що ти можеш зробити -
це не робити нічого.
Нехай це буде для тебе уроком.
Якщо життя дає можливість щось зробити, роби хоч що-небудь.
Більше не допускайте помилок.
Швидко, ми скоро дійдемо.
Кіко! Куди ми йдемо?
Там є місце, де відпочивати.
Дуже гарне місце.
Ви тільки подивіться!
- Йдемо. Я вам щось показати. - Уау!
Це мій секретний місце.
Кіко, тут можна плавати?
Я показати вам печери.
Які печери? Де?
Печери там, під вода.
Поплавати, потім ходити до дому.
А далеко до будинку?
Будинок стояти на берег річки. Десять хвилин.
Хлопці, дивитися!
Зовсім з глузду з'їхав? Ти в житті звідси не зістрибнеш!
- Кіко, не треба! Не варто. Це небезпечно. - Справді, Кіко! Не потрібно!
- Ну, давай! Стрибай! - Перестань! Досить його підбивати!
- Я часто тут пірнати. - Годі базікати! Вперед!
Стій, ні! Стій!
Кіко!
Зовсім звихнувся, сучий син!
Ти розіб'єшся!
Давай! Давай-давай!
Стрибати до мене! Плавати! Я показати вам печера.
- Ні за що, не стрибну! - Стривай! Ми спускаємося!
- Пішли, подивимося на нього. - Так, пішли вниз!
- Я не піду. - Точно?
- Давай, давай! - Я там замерзну.
Так, я, мабуть, теж залишуся.
Добре, поводься гарно!
- Печера! - Тут?
- Печера, печера! - Он там?
- Давате! Давате! - Ні, ми не зможемо.
Плисти за мною! Це легко - плисти! Ви змогти!
- Ну, що, спробуємо? - Гаразд.
Гей, Бі! Все добре?
- Так. Це тут? - Плисти ще. Трохи далі.
- Плисти за мною! - Кіко, де ми?
Куди ми пливемо?
Чорт! Летюча миша!
Кіко...
Сюди, хлопці, плисти далі!
- Кіко, що це? - Треба пірнути.
- Ні, ні-ні! - Ні, ні за що.
- Т-там є дірка. - Ні-ні-ні-ні.
Гей! Здаватися так просто-просто.
Там неймовірно! Не-ймо-вір-но!
- Добре, добре. Добре. Умовив. - Добре? Так?
Один, два, три.
- Що?! - Що?!
Козел! Ти зовсім здурів?
О боже! Нічого собі легко!
Це страшно! І нічого неймовірного!
Пливемо ще! Треба плисти ще!
От чорт!
- Кіко! - Чортів псих!
- Кіко! - Чорт! Світло!
От чорт!
Нічого собі! Бі, дивись!
Ого! Приголомшливо! Класне місце!
- Гарно, Кіко! - Вода така красива.
- Це неймовірно. - Так, не-ймо-вір-но!
Це мій секретний місце.
Я ніколи не мати... друзів ґрінґо раніше.
- Ніколи? - Ні.
Я ніколи з ними не розмовляв.
Справді?
Ну, привіт!
О боже!
Все добре?
- Що? - Усе в порядку?
Так-так, все в порядку.
Е-е, можливо, ми повернемося в місто?
- Що? - Так-так.
Можливо, повернемося?
Що ти таке кажеш? Ми щойно десять годин йшли по джунглях.
- Він сказав повернутись?! - Ми не повернемося! Ні за що.
Так буде краще, краще.
Чому?
Я говорити з цими людьми.
Е-е, я сказати, ви гарні.
Можливо, знайти машину. Правильно! Так і зробити!
Чому ти раптом так вирішив?
Я не знаю. Напевно, е...
Що - напевно?
Ні, нічого.
Слухай, тут все ясно.
Десять годин по джунглях або десять хвилин до будинку.
Я втомився ходити. Я не люблю ходити. Йдемо до хатини.
А що, з хатиною щось не так, Кіко?
- Ні, чому? - Тоді йдемо туди, так?
- Ну, так. - Добре.
- Ну, все... - Класно.
Так... І більше нас не лякай!
Все, час повернутися.
Ого! Гей! Що тут відбувається?
Ви вже? Ну, як там?
- Чудово! Підводні печери, грот... - І летючі миші.
Давай разом стрибнемо.
Гей, Кіко! Я б теж пірнув.
Покажи, як ти це робиш, гаразд? Я теж стрибну.
Ось це відчуття!
Слухай, я за тобою. Спершу ти, потім я.
Добре, добре, я йду.
Він божевільний!
- Чорт! У нього кров! - Кіко!
Тримайся! Тримайся, ми спускаємося.
Чорт. Божевільний...
Як це сталося?
Напевно, вдарився головою об скелю.
- Тримай його голову над водою. - Так.
Він у свідомості?
О боже!
- Допоможіть його витягти! - Звичайно.
- Підпливіть ближче! - Сюди, сюди!
- Що будемо робити? - Треба віднести його в селище.
Ми його не донесемо. До того ж скоро стемніє. Йдемо в дім.
- Ми не знаємо, де він. - На березі. Він сказав, на березі.
Допоможи його підняти.
Дай сорочку. Я його перев'яжу.
- Він має померти? - Ні.
Звідки ти знаєш?
Я грав у регбі і бився в барах. Я знаю, що таке травма голови.
- Коли ти грав у регбі? - Грав!
Краще б повернутися в селище.
Нам не можна йти в селище. Нас там приб'ють!
Хто будує будинки в такій глушині?
Тримайся.
Гей!
Ого! Нічого собі.
Є хто вдома?
- Хтось любить самоту. - Обережно, тут ямка.
Хтось любить самоту.
- Ої? - Є хто-небудь?
Бі, візьми стілець.
Постав сюди.
- Чорт, глибока. - Жах!
Нічого... Тримай ось так.
Треба накласти шви. Пошукайте клей, голку, нитку.
Пошукай нагорі.
Ола?
Ола!
Ої.
Ола?
- Тримай його голову, я зріжу волосся. - Ясно, добре.
- О, вибач, все, я тримаю, тримаю. - Ти можеш тримати міцніше?
Вікодин, кодеїн, димедрол виписані для різних людей і національностей.
Густав Рот, Марсіо Тореллі.
Що це за будинок? Молодіжний готель для наркоманів?
- Не знаю. Тримай міцніше. - Я знайшов!
- Ні-ні, цим не можна користуватися. - Степлер?
- Те, що треба! - Ти що!
Мене так зашивали, коли я розбив собі голову.
- Справді? - Зведи краї.
- Щільніше, ось так. Давай. - Добре, тримайте.
Чорт!
- Господи! - Вибач, друже. Ось так.
Я тримаю, тримаю.
Кіко, куди ти? Тобі боляче?
Кіко...
Кіко, з тобою все в порядку?
Кіко!
- Йому не можна спати? - Не знаю.
У нього, напевно, струс.
Одяг.
Копчений оселедець.
Подивимося. Гриби і сир. Добре.
Гей, дивіться! Дивіться, що я знайшла.
Хочете спробувати? Хочете?
Ідіть сюди. Піднімайтеся. Так.
Краса.
Ось так.
Є!
Гей!
- Щось гарне? - Схоже, удача нам посміхається.
- Справді? - Віскі двадцятирічної витримки.
А це що?
Хто ці люди?
Хм. Дякую.
Це нехороша будинок.
Проведемо ніч, а вранці Кіко нас виведе.
А як ми виберемося, якщо він помре?
Він не помре.
Мені це не подобається. Прийде його дядько,
а ми тут: "Привіт, приятелю! Ось твій мертвий племінник.
І, до речі, у тебе не залишилося віскі ".
І чому тут немає дороги? Що за самітник тут живе?
- Ої! - Так, знаю. Залиш зовні.
Як ти оцінюєш цю подорож у порівнянні з іншими?
З огляду на останні дні - нижчий рівень. А ти?
У Камбоджі нам довелося несолодко.
- Там, принаймні, був гашиш. - Так, і дівчата з Голландії.
Я хочу додому.
Це його дядько.
Що відбувається?
Не знаю.
Кіко, що...
Привіт.
- Привіт. - Ви американці?
Класно. Я колись була у Нью-Йорку.
Тікайте звідси.
- Що ви сказали? - Тікайте просто зараз!
У того хлопця на вас та ваших друзів дуже серйозні плани.
На вашому місці я б тікала.
Слухайте, ми не... Ми друзі Кіко. Він сказав...
Гей! Чорт!
Ні.
Кіко... Кіко!
Куди ти, до біса, нас привів?
Скажи йому, що ми друзі. Ти мене чуєш?
- Кіко! - Кіко, скажи, що ми твої друзі.
Куди ти пішов?!
Кіко, що... Алексе, допоможи!
Гей! Гей! Прибери від неї руки!
Забирайся від мене!
А-а, чорт!
Нічого особистого, ясно?
Якщо вам буде легше,
знайте, що я роблю це заради загальної користі.
Не треба, будь ласка.
Ви знаєте, що в Америці черга на сім років за здоровою ниркою?
А в Європі ще гірше.
Що робить багатий ґрінґо, якщо йому потрібна нирка?
Чекає, хворіє і вмирає, як і всі ми?
Ні, не треба, будь ласка.
Ні, він приїжджає до Бразилії.
Користується нашою щедрістю і нашою бідністю.
Протягом всієї історії ви користувалися нами.
Ви брали нашу гуму, наш цукор, наше золото.
І наші тіла - в рабство, для сексу.
А тепер - наші нутрощі.
Але з мене досить.
Бі! Бі!
Візьми ножа!
Чуєш? Візьми ніж!
Переріж свою мотузку!
Давай, ріж швидше!
Ріж!
Бі, швидше!
Молодець... Розумниця.
Давай, ріж!
Швидко!
І через цю суміш..
…вашої жадібності і нашої слабкості…
…у мене серце кров’ю обливається.
Ось я і подумав,
раптом я можу щось зробити, аби вирівняти шальки терезів.
Примусити вас платити борги.
Сьогодні я у всіх вас повирізаю органи...
…та передам їх в громадську лікарню у Ріо.
Починаючи з цього моменту у мене є приблизно дванадцять годин,
щоб забрати у вас печінка і нирки.
Занурити печінки і нирки ваших проклятих амігінхос
в цей вертоліт і повернутися в місто.
Серця я теж візьму, рогівки,
навіть шкіру з ваших білих-білих дуп.
Але серця перевозити важче.
Вони можуть перебувати поза тілом не довше шести годин.
Але мені вони потрібні.
Я хочу серце.
Серце самовпевненого туриста-ґрінґо,
воно поверне життя у вени маленького бразілейро.
Однак тут треба попрацювати.
Настала ваша черга.
Йти за мною!
Вставати! Розуміти?
Давай! Тікати!
- Давай, швидко! - Кіко, візьми ключ!
Швидше, швидше!
Давай! Давай!
Швидше!
Швидше! Ідіть до водоспаду. Там зустрінемося.
- Алексе! - Біжіть до водоспаду! Швидше!
- Алексе, ні! - Треба його витягти!
Ні... будь ласка, не треба!
Будь ласка! Благаю!
О! Ні!
Прошу вас, не треба!
Допоможіть! Господи, допоможіть!
Я застряг.
Давай, давай! Ну!
Намагатися! Сильніше! Швидко, швидко!
- Давай, давай! - Я не кину Фінна.
Що за маячню ти несеш?! Не будь ідіотом!
Що ти стояти! Біжи, хлопче!
Геть від мене, Кіко!
Ш-ш-ш... Стій там!
Треба розділитися.
Так! Біжи. Біжи, біжи!
Нічого, я витягну тебе звідси, брате.
Все буде добре.
Алексе, допоможи мені!
Чорт! Швидше, швидше!
- Обережно! - Швидко, швидко!
Швидше! Швидше!
Тс-с!
Пішли! Давай-давай-давай, швидко!
Швидше... Біжимо! Біжимо!
Фінне?
О боже! Пішли, він мертвий.
Біжимо! Біжимо!
Господи! Швидше!
Ти божевільний!
Стій, чортів ідіот! Що ти робиш?!
Йди до біса!
Ліаме!
- Хай йому чорт!
Алексе!
Привіт!
А де Емі?
Пробач, її вже немає.
- Друже, це небезпечно.
Небезпечно. Давай!
Добре, Бі, уперед. Ходімо!
Давайте, швидко!
Ховаймося, скоріше.
Давайте, друзі, скоріше!
Хутчіш, давай!
Давай, давай!
- Ти ціла? - Я тут майже всю ніч.
А де решта?
Загинули... Гаразд, треба йти.
Тихо! Мовчіть!
- Припини! - Ти псих! Все через тебе!
Ти нас сюди завів!
- Ти знав, що з нами трапиться! - Він погана людина!
- Він ризикував життям! - Та пішов ти!
Це точно!
Швидше, швидше, пірнайте!
Йдемо!
Їм не піти! Швидко за мною!
- Як ви? - Що будемо робити?
Треба знайти вихід звідси.
Там хтось є!
- Що? Хто? - Пошукаємо інший шлях. За мною!
Вимкни ліхтар!
Він вже близько! Йдемо!
- Ні. Не можу, не можу! - Бі, постарайся. Давай!
- Де Бі? - Не знаю.
Бі!
Бі! Бі!
- Ти ціла? - Більше... не залишай мене.
Сюди... Візьми мене за руку.
Тут земля, можна вибратися.
Це ще не кінець, так?
Боюся, що ні.
Тут може бути вихід.
Дай я подивлюся.
Нісенітниця... Потримай.
Нічого, загоїться. Давайте шукати вихід.
Думаю, треба йти вперед.
Гаразд, пішли.
Алексе, пригнися.
Вимкни ліхтарик.
Жамору?
Ш-ш. Не ворушись. Замри!
- Алексе! Що ти робиш? - Алексе, припини!
Стій, Алексе! Не треба! Прошу тебе!
О, Алексе!
О боже!
Убий всіх ґрінґо. Негайно вбий...
Чого чекаєш? Вони всі заслуговують смерті!
Що?
Будь ласка! Ми нічого вам не зробили.
Стріляй, дурний індіанцю.
- Не будьте таким, як він! - Роби, що я кажу. Я твій господар!
Дивіться, як він з вами поводиться!
Вбий їх!
Жалюгідний боягуз!
Це дурість! Чому б нам просто не поїхати автобусом!
- Автобусом! - Так би ми хоч країну побачили...
Автобус їде довго.
А я гадала, ми сюди приїхали, щоб побачити щось нове
Так, мабуть...
- Краще літаком. - Що?
Краще літаком.
- Дякую. - Немає за що.