Text och översättning: Ztockis subscene.com
En soldats starkaste vapen är mod.
Strandade! På uppdrag av Republiken har Överste Gascon och hans droider
stulit en krypteringsmodul från ett Separatistskepp.
Under flykten kraschade våra hjältar på planeten Abafar
och är nu strandsatta i en ödemark kallad tomrummet.
Efter att ha överlevt, måste hjältarna finna en väg hem
och leverera modulen och knäcka Separatistkoden för att hindra en attack.
Jag har aldrig varit på Tatooine, men om detta påminner om den, R2
påminn mig om att aldrig åka dit.
Var inte absurd, QT. De är inte farliga.
De flesta av dem gömmer sig säkert från någon eller något.
Så är det i dessa hålor. Ingen är här frivilligt,
det gäller även mig. - Jag hoppas du har en plan
som tar oss härifrån, Översten. - Naturligtvis, Korpral.
Vi behöver bara en kommunikationslänk och lite bränsle.
Tack för påminnelsen, C4, men jag vet att skytteln gick förlorad i tomrummet.
Jag talar om bränsle för mig. Ni droider går ju på batterikraft
men jag behöver mat för att överleva. - Mina kraftceller är också låga,
och ett oljebad vore fint. Allt detta damm tär på mina leder.
Glöm det, BZ. Vi är inte här på semester. R2 är kryptomodulen säker?
Inget annat än död eller lemlästning ska hindra Överste Meebur Gascon
från att leverera modulen till Coruscant.
Det var som... Ett matställe. Ett ställe att äta på. Jag är räddad.
R2, du och meckarna kollar området. Se om det finns några ovänliga i närheten.
Korpral, du och jag ska tanka i detta fina etablissemang.
Goddag.
Jag är Överste Gascon av den storslagna Republikarmén.
Och jag är här i mycket viktiga affärer.
Jag har ont om tid, så vill ni servera mig en dagens och låta droiden ladda.
Inga droider.
Okej. Vänta på mig utanför, Korpral.
- Vi serverar inte er typ heller. - Vilken typ menar ni då?
Kanalmaskar.
Ursäkta mig. Jag är en Zilkan.
Du kommer att be för ditt liv om du inte sticker.
Stick.
Detta är skandal.
Det monstret ska minnas den dagen han nekade mig ett mål.
Jag skulle inte utmana ödet, Översten. Monstret kan göra ett mål av dig.
Jag bryr mig inte. Jag är utsvulten.
Jag tror att jag kan hjälpa till.
Din måltid väntar på dig, sir.
Din kortslutande hydronyckel, det är inget mål. Det är sopor.
Vad är skillnaden? Det är ätbart, eller hur?
Ursäkta. Jag såg er inte.
Jag kan ge er lite mat, men normalt kommer folk genom huvudéntren.
Men det är inga problem.
Du vet att det är sopor du äter, va?
- Du är en Klon. - Ursäkta? Jag...
Det vet jag inget om. Mitt namn är Gregor. Vänta, vad är en Klon?
Du är en Klon. Jobbar du under täckmantel?
Jag vet inte vad du pratar om.
Hör på, soldat, vad än ditt uppdrag är, kan det inte vara viktigare än mitt.
Det är hans första riktiga uppdrag. Han är bara en kartläsare.
Lyssna inte på denna okunnighet.
Du är en Klon och en soldat i Republikens Armé,
och jag beordrar dig att ta mig till ditt skepp. Vi måste till Coruscant.
Hör på vännen, jag försökte bara hjälpa. Jag är ledsen om du tog det på fel sätt.
Jag tror inte soldaten tror att du är en Överste, Översten.
Gregor! Tillbaka till arbetet!
Ursäkta mig. Jag måste gå. Jag vill inte förlora mitt jobb.
Men jag är fortfarande hungrig.
Nå, Vad är spaningsrapporten?
Separatistdroider? Det komplicerar till saken.
- Jo... boss, Jag undrade just... - Nej, du kan inte få högre lön, Gregor.
Nej, nej, nej. jag vill inte ha påökt. Jag vill bara veta, vad en Klon är?
Några sa att jag var en Klon idag. De insisterade.
En Klon? Kloner utkämpar strider över hela galaxen.
De är modiga soldater. Låter det som dig?
Du är en diskare, Gregor. Glöm Kloner och sånt där.
Du har ett bra liv här, ett enkelt liv.
- Mer än du hade innan Borkus hittade dig. - Jag vet, och jag uppskattar allt.
Men jag trodde att du kunde... Kan du berätta hur jag kom hit?
Var hittade du mig?
Nog med frågor. Gå hem och sov. Kom tillbaka imorgon, och arbeta.
Och jag vill aldrig höra ordet Klon igen, förstått?
Jag kan inte undgå att se att vi redan är inne på vår tredje plan.
Smart stridsstrategi kräver flexibilitet och improvisation,
något droider inte är kända för.
R2 har rätt. Droider är inte kända för flexibilitet,
för vi är programmerade att göra rätt från första början.
Svara då på detta, Korpral,
om Jedirådet trodde att någon av er kunde leda uppdraget,
så varför anlitade de mig?
För att du var den enda som skulle få plats inuti BZ.
Nej, det är för att min slutledningsförmåga säger mig att
finns det Separatistdroider på Abafar, så finns det en landningsplats i närheten
där det måste finnas en skyttel som kan ta oss hem. Det är därför jag är chef.
Nu, ska vi ta oss dit oupptäckta, som vi gjorde på dreadnought,
och överta skytteln utan incidenter.
Meckarna har rätt, Översten. Efter vad vi gjorde på dreadnought,
har stridsdroiderna säkert scannat våra identiteter.
- Vi får kämpa oss till skytteln nu. - Ni droider kan ha rätt.
Men jag tänker aldrig leda denna ynkliga trupp
i ett angrepp mot landningszonen. - Vad är planen nu, Översten?
Vi ska vänta tills vår Klon slutar jobba, och värva hans hjälp,
vare sig han vill eller inte.
- Kapten Rex anmäler sig. - Vad?
Jag... Jag förstår inte. Är det jag?
Nej, det är Kapten Rex. Han är en Klon i Republikarmén,
precis som du, Gregor. - Jag kan inte tro det.
Okej, lugn. Lugn.
Så ni menar att det finns fler av dessa Kloner?
Miljoner. En hel armé av dem.
Och ser alla exakt ut som mig?
Nej, dessa Kloner är krigare, yrkesmilitärer skapade av Republiken,
tränade i strid, och dö om så behövs, i vårt krig mot Separatisterna.
De är inga diskare som lever i några skadedjursangripna ruckel.
Jag är lycklig över att få bo här.
Mr Borkus säger att min lön inte ens täcker hyran,
så han betalar mellanskillnaden åt mig. - Fattar du inte? Du är hans slav.
Vi måste ta reda på vem du är, hur du hamnade här.
Är du säker på att du inte minns något?
Allt jag minns är att jag vaknade upp på en transport.
På något sätt kraschade vi på Abafar. Borkus säger att jag har minnesförlust.
Alla Kloner har en ID-Kod på armen. Ditt militära register finns i databasen.
Skanna honom, R2.
Imponerande. Gregor, din beteckning är CC-5576-39.
Du var en Kapten och en del av ett elitförband.
Ett Klonkommando.
Filen säger att du rapporterades som saknad i strid... i slaget om Sarrish.
Sarrish?
Sarrish.
Vänta. Vad var slaget vid Sarrish?
Det var ett av Republikens mest förödande förluster.
Sarrish.
Ja. Ja, jag minns det nu.
- Så många soldater dog. - Minns du hur du kom undan Sarrish?
Nej.
Jag minns att jag såg alla dessa kroppar. Kroppar överallt.
Jag visste att jag måste få hjälp. Men där tar minnet slut.
Ja, soldat, det är inget du kan göra något åt nu, men du kan hjälpa oss.
Vårt uppdrag är beroende av det.
Översten, Gregor sa fem minuter, men det har gått sex.
Tänk om han inte vill gå med oss?
Du går jag tillbaka in dit och bankar in lite vett i honom.
Det blir inte nödvändigt.
Jag tänkte att om jag ser ut som en soldat så skulle minnet komma tillbaka.
Jag hörde vad ni sa. Jag tror jag vet var min utrustning är.
Låt oss kolla fiket.
Skärp er soldater. Detta är inget party. Vi har inte hela natten på oss.
Letar ni efter det här?
Min uniform. Min utrustning.
Hela tiden visste du vem jag var och sa inget till mig. Varför?
Jag bryr mig inte vem du var.
Du är en diskare nu.
Och du är skyldig mig för att jag räddade dig från kraschen.
- Ditt liv är mitt, Gregor. - Du räddade inte mig.
Du gjorde mig till slav.
Jag har slitit här och lytt dina order fast jag kunnat stridit för Republiken.
- Jag vill ha mitt liv tillbaka. - Vill du ha din frihet, Gregor?
Ta ditt vapen från mig. Visa mig att du är en soldat.
Ser du? Du är ingen soldat.
Du är en diskare.
Varför, ni är inga bra droider. Låt mig vara.
Ta dina saker, Gregor. Vi drar härifrån.
Åk inte, Gregor. Det är en stor galax där ute, större än du tror.
- Stanna här, där ditt liv är enkelt. - Enkelt är inte bra nog längre.
Inte för den här Klonen.
Ni kommer aldrig ifrån Abafar du och dina små Republikvänner,
inte efter er Jedikryssare sprängs. - Vad pratar du om?
Varför tror du att Separatisterna bryr sig att komma hit?
De utvinner vårt Rhydonium som lastas på skytteln och förstör er hemresa.
Ni får se. Ni blir alla fast här och kommer att be Borkus om arbete.
Okej, Låt oss se vad vi har emot oss. Gregor.
Vänta. Där. Det är en Kryssare där uppe.
Och skytteln, jag tror... Ja, den lastas med Rhydonium.
Jag antar att Mr. Borkus sa sanningen... för en gångs skull.
- Vad exakt är Rhydonium? - Det är ett bränsle.
Det mesta utvinns på Abafar. Det är flyktigt och farligt.
Ja, vi har ett nytt uppdrag.
Hindra Separatisterna från att spränga Kryssaren.
Jag täcker er och banar vägen, Översten. Alla tar sig till skytteln.
- Jag tar hand om dessa clankers. - Låter som en bra plan.
Är ni soldater redo att bli farliga?
- Jag möter er vid skytteln, sir. - Då kör vi.
Ni behöver tillstånd för att vistas här.
Ta dem!
Bra jobbat, Gregor.
Se, han är där uppe!
Fortsätt bara. Allt är under kontroll.
Jag börjar minnas hur mycket jag hatar dessa typer.
Jag känner inte igen dessa mekaniker. Skjut dem!
De kommer efter oss.
Översten, kan du höra mig?
- Rädda er själva! - Okej.
Klarade alla sig?
- Nej, BZ och översten är kvar där ute. - Gör skytteln redo för avfärd.
- Översten, är ni okej? - Jag klarar det aldrig levande.
Jo, det gör ni, Detta är vad jag föddes till. Gå innan det är försent.
Det har varit en ära att tjänstgöra med er, Översten.
R2 har rätt. Vi kan svänga tillbaka runt och hämta dig.
Oroa dig inte över mig. Du fick mig att minnas vem jag är.
Jag tar mig hem på något sätt. Jag lovar. Åk nu!
Var är Gregor?
Han gör vad en soldat gör: offrar sig själv för andras liv.
Du kommer att bli ihågkommen, Kapten Gregor.
Vi ska ta din heroiska berättelse tillbaka till Republiken,
och vi ska vänta på din återkomst.
Text och översättning: Ztockis subscene.com