ĎÁBEL NOSÍ PRADU
ELIAS-CLARKE Osobní oddělení
Který autobus tu staví?
Zlom vaz.
PEKÁRNA
Vydavatelství Elias-Clarke
Mám schůzku s...
...Emily Charltonovou.
-Andrea Sachsová? -Ano.
Skvělé. Na personálním mají zvláštní smysl pro humor. Pojďte se mnou.
Byla jsem Mirandina druhá asistentka,
ale první asistentku nedávno povýšili, tak jsem teď první já.
-A hledáte někoho na svoje místo. -Snažím se.
Poslední dvě u Mirandy nevydržely ani pár týdnů.
-Chce to výdrž, jasné? -Jistě. Kdo je Miranda?
To jsem neslyšela.
Je šéfredaktorka časopisu Runway. A navíc je to legenda.
Když pro ni budete rok pracovat, dostanete místo v každém časopise.
-Miliony dívek by pro tuhle práci vraždily. -Zní to jako skvělá příležitost.
Ráda bych to místo dostala.
Andreo...
Runway je módní časopis, takže je nezbytné zajímat se o módu.
Proč si myslíte, že mě móda nezajímá?
Panebože.
To ne...
Co se děje?
Už je tady. Řekni to všem.
Měla přijet až v devět.
Řidič mi poslal sms. Její kosmetička má poraněnou ploténku.
Co je to za lidi?
-Kdo je tohle? -Ani se neptej.
Tak lidi, všichni se obrňte silou!
Neměl tady někdo cibulový bagel?
Promiň, Mirando.
Uhni!
To je tak těžké potvrdit schůzku?
Ověřovala jsem si to včera večer...
Podrobnosti tvé neschopnosti mě nezajímají.
Řekni Simoně, že ta dívka pro brazilské číslo se mi nelíbí.
Chtěla jsem čistou a štíhlou, poslala mi špinavou a baculatou.
Potvrď účast na večírku Michaela Korse.
Ať mě řidič vysadí v půl desáté a vyzvedne ve tři čtvrti na deset.
Zavolej Natalii do Glorious Foods, že nechci karamelový moučník.
Chci piškot s teplým kompotem.
Připomeň mému bývalému muži, že dnes jsou třídní schůzky.
Na večeři s manželem půjdeme tam,
kde jsem byla s Massimem.
Řekni Richardovi, že jsem viděla fotky
k článku o parašutistkách.
Jsou tak neatraktivní.
Je tak těžké najít hezkou,
-štíhlou parašutistku? -Ne.
-Chci tak moc? -Ne.
Jistěže ne.
Chci se podívat na Nigelův druhý pokus
s Gwynethinými fotkami.
Jsem zvědavá, jestli už zhubla. Kdo je to?
Nikdo.
Poslali ji z personálního jako novou asistentku,
tak jsem si s ní chtěla promluvit,
ale je naprosto nemožná, takže...
Podívám se na ni sama,
protože ty, cos mi vybrala, byly úplně mimo.
Pošli ji dál.
To je všechno.
Jistě.
-Chce vás vidět. -Vážně?
Jděte.
To je příšerné. Hlavně ať to nevidí.
Běžte!
Co jste zač?
Jmenuju se Andy Sachsová.
Nedávno jsem dokončila Northwestern University.
Proč jste tady?
Myslím, že bych byla dobrá asistentka.
A...
Chci se v New Yorku stát novinářkou. Rozeslala jsem životopis
a vydavatelství Elias-Clarke se ozvalo,
zašla jsem na osobní...
Dali mi vybrat: tohle nebo Svět aut.
-Takže vy Runway nečtete? -Ne.
-A o mně jste předtím neslyšela. -Ne.
A nemáte vkus ani smysl pro módu.
No...
To záleží na tom...
To nebyla otázka.
Dělala jsem šéfredaktorku v Daily Northwestern.
Taky jsem vyhrála národní
universitní soutěž novinářů seriálem
-o svazu domovníků... -To je všechno.
Máte pravdu. Nehodím se sem.
Nejsem vychrtlá ani atraktivní a o módě toho moc nevím.
Jsem ale chytrá.
-Rychle se učím a umím tvrdě pracovat... -Mám exkluzivní fotky
Cavalliho šatů pro Gwyneth.
Jenže s tou obrovskou čelenkou z peří
vypadá jako holka z Las Vegas.
Děkuju vám... za váš čas.
Kdo je ta chudinka?
Zavedli jsme snad rubriku "Předtím a potom" a mně se nic neřeklo?
Andreo?
Tys dostala místo v módním časopise?
To byl pohovor po telefonu?
Nebuď protiva.
Miranda Priestlyová je známá svou nepředvídatelností.
Dougu, jak to, že ji znáš a já ne?
No, jsem holka.
Tím se mnohé vysvětluje.
Priestlyová je "někdo".
Miliony dívek by pro tu práci vraždily.
Jo, ale já mezi ně nepatřím.
Někde začít musíš.
Podívej, v jakém pajzlu pracuje Nate.
Papírové ubrousky. Prosím tě...
A Lily? Lily dělá v galerii...
Co to vlastně v té galerii děláš?
Já jsem naštěstí svoje vysněné místo dostal.
Vždyť děláš analýzu podnikového výzkumu.
Jo, stojí to za prd.
-Stojí to za prd a je to otrava. -Klídek.
-Snažím se. -Napij se.
-Tak se napiju. -Chtěla bych si připít.
Na práci, která nás živí.
-Na práci, která nás živí. -Ano. Na práci, která nás živí.
Měl bys vidět, co ty holky v Runwayi nosí.
Vůbec nemám co na sebe.
Budeš brát telefony a nosit kafe.
Na to snad nepotřebuješ velkou večerní.
Tím si nejsem jistá.
Podle mě ti sluší všechno.
Ty si tak vymýšlíš.
-Hele. Víš co? -Jo.
Pojďme domů. Napadlo mě, že bychom mohli dělat něco,
-k čemu nejsou šaty vůbec třeba. -Vážně?
-Haló? -Andreo.
Miranda zamítla článek o podzimních kabátcích
a chce do zářijového čísla fotky ze Sedony.
Přijď hned do kanceláře
-a cestou se stav pro kávu. -Teď?
Piš si.
Jedno latte bez pěny,
s extra espressem a tři kapané kávy s místem na mléko.
Vřelé. Tedy horké.
-Prosím? -Kde jsi?
Hned tam budu.
Existuje důvod, proč tady moje káva ještě není?
To je mrtvá nebo co?
Ne. Proboha.
No konečně.
Tohle je velice náročná práce, pro kterou se vůbec nehodíš.
Jestli to zvoráš, bude na špalku moje hlava.
Pověs si to, nepohazuj to tady.
My dvě bereme telefony. Jakmile telefon zazvoní,
musí se zvednout.
Když se to přepne do schránky, hrozně se zlobí.
Když tady nebudu...
...budeš u stolu jako přikovaná.
A co když budu potřebovat...
Co? Ne. Jednou odešla asistentka pryč,
protože si pořezala ruku.
Mirandě ušel hovor s Lagerfeldem,
když přistál v Austrálii.
Teď dělá v Televizním přehledu.
Být neustále na místě. Rozumím.
Kancelář Mirandy Priestlyové.
Ne, teď nemůže.
Kdo že...
Ano, řeknu jí, že jste volal.
Opět.
Máš jinou náplň práce než já.
Chodíš pro kávu a na pochůzky.
Já mám na starosti její harmonogram,
schůzky, výdaje a hlavně...
Na podzim s ní pojedu do Paříže na Týden módy.
Budu nosit šaty špičkových návrhářů, chodit na přehlídky
a večírky... To je boží.
Teď budeš tady.
Jdu do grafického oddělení s Knihou.
-Kni...? -Tohle je Kniha.
Jsou v ní návrhy všeho pro příští vydání.
Každý večer ji nosíme do Mirandina bytu,
a ona ji ráno vrátí se svými poznámkami.
Měla by to dělat druhá asistentka,
ale Miranda si cení soukromí.
Než bude mít pocit, že nejsi magor,
budu mít Knihu na starosti já.
-Emily? Co mám... -Poraď si.
Dobrý den, kancelář paní Priestlyové.
Ano, kancelář Mirandy Priestlyové.
Má schůzku. Můžu jí něco vyřídit?
Dobře.
Můžete mi říct, jak se píše "Gabbana"?
Haló?
Asi ne.
Tipl jsem si, že máte číslo 39.
To je od vás hezké...
Ale nepotřebuju je. Miranda mě přijala,
-ví, jak vypadám. -A vy to víte?
Emily.
Emily?
To myslí vás.
-Když se to střihne diagonálně... -To jsem neměla na mysli.
Konečně jsi tady, Emily. Kolikrát tě musím volat?
Andy.
Jmenuju se Andy. Andrea, ale všichni mi říkají Andy.
Potřebuju 10 nebo 15 sukní od Calvina Kleina.
Jaké... Otázky si schovej pro někoho jiného.
Objednej na osmou ráno Pier 59.
Ať mi Jocelyn předvede kabelky, které má Marc připravené k ponymu.
Pak řekni Simoně, že si vezmu Jackie, jestli Maggie nemůže.
Potvrdil to Demarchelier?
-Demarche... -Demarchelier.
Zavolej mu.
Dobře.
A Emily?
Ano?
To je všechno.
Už jsi zavolala Demarcheliera?
Nech toho.
Máš...? Aha. Miranda Priestlyová. Dám ti Patricka!
Zavolala si mě a ptala se na Pier 59.
Říkala něco o Simoně, Frankiem a ještě někom.
A chce sukně od Calvina Kleina.
A ještě něco s poníkem.
-Řekla jaké sukně? -Ne.
-Barvu? Délku? -Snažila jsem se jí zeptat.
Nikdy se Mirandy na nic neptej.
Já zařídím tohle a ty jdi ke Calvinu Kleinovi.
Já?
Máš snad něco důležitějšího?
Třeba přehlídku příšerných sukní?
-Ano, Mirando? -Už jsi tam?
Vcházím dovnitř.
-Haló? -Když už jsi venku,
vyzvedni u HermŁse 25 šátků, co má Miranda objednané.
V Daltonově škole vyzvedni Cassidin úkol.
Miranda je s Meiselem.
Až se vrátí, bude chtít velký Starbucks.
-Horký. -Můžeš mi to zopakovat? Haló?
Kristepane.
Kdes byla? Chce se mi čurat!
-Tos nebyla celou dobu čurat? -Ne.
Hlídala jsem telefon!
Dobrý den.
Pověs ten kabát.
Připrav se. V půl jedné je prezentace. Lidi začnou šílet.
Telefon bude zvonit jak utržený.
Prezentace?
Redaktoři předkládají Mirandě návrhy a ona si vybírá.
Prezentace je důležitá.
Nechápu, proč to nevíš.
-Můžeme? -Ahoj.
Po toaletě jdu se Serenou na oběd.
To je moje nové já.
-Říkala jsem to. -Myslela jsem, že přeháníš.
Ne.
Já mám na oběd 20 minut, ty 15.
-Až se vrátím, můžeš jít. -Dobře.
-Co to má na sobě? -Sukni po babičce.
Smetanová kukuřičná polévka. Zajímavá volba.
Jste si vědoma toho, že hlavní složkou této polévky je celulitida?
To ty holky tady nic nejedí?
Ne co se z velikosti 34 stala 36 a z 32 velikost 34.
Já mám velikost 38.
Která je teď číslem 48.
-Kruci. -To nic.
Určitě máte takových umělotin spoustu.
Jasně.
Vám připadá moje oblečení úděsné. Chápu.
Jenže... Nebudu se módě věnovat věčně.
Tak proč měnit kvůli práci styl?
Naprostá pravda.
O to přeci v tomhle miliardovém byznysu jde.
O vnitřní krásu.
Haló?
Jo.
Miranda přesunula prezentaci o půl hodiny dřív.
Vždycky chodí brzy.
-Což znamená? -Že jdete pozdě.
-Pojďte. S dovolením. -Kruci!
-Dobrý den, pane Ravitzi. -Nigeli.
-Jak vypadá číslo? -Nejlepší zářijové, co jsme měli.
Skvělé. Slyšel jsem, že Miranda zamítla podzimní kabátky a prosadila Sedonu.
-Co mě to bude stát? -Asi 300 000 dolarů.
To musely být otřesné kabátky.
-Irv Ravitz. -Ach, omlouvám se.
Andy Sachsová, Mirandina asistentka.
Gratuluju, slečno. Miliony dívek by pro tuhle práci vraždily.
Na shledanou.
Předseda správní rady vydavatelství Elias-Clarke, Irv Ravitz.
Víte, co se říká: Malý muž, velké ego.
Ne, to všechno už jsem viděla.
Theyskens zavádí zase snížený pas.
-Kde jsou další šaty? -Tady.
-Mlčte a sledujte. -Je to zajímavé.
Ne.
Ne... Nechápu to.
Proč není možné dát dohromady pořádnou prezentaci?
Měli jste na přípravu celé hodiny.
To je nepochopitelné. Kde jsou reklamní věci?
-Banana Republic něco pošle... -Potřebujeme toho ale víc, ne?
To je...
-Tohle možná... Co tomu říkáš? -Jo. Znáš mě.
Hlasoval bych pro dlouhou baletní sukni s nádechem pouťovosti.
-Jenže je to trošku... -Jako Lacroix z červencového čísla?
Ne, se správnými doplňky ne.
Kde jsou pásky?
Jak to, že nikdo není připravený?
Není to snadné. Jsou tak rozdílné.
Něco legračního?
Ne, nic.
Akorát, že mně ty pásky připadají úplně stejné.
Pořád se... Tyhle věci učím.
"Tyhle věci"?
Chápu. Připadá ti, že s tím nemáš nic společného.
Otevřeš skříň a vytáhneš z ní
vytahaný modrý svetr,
abys dala světu najevo, že jsi
na oblékání příliš povznesená.
Jenomže nevíš, že ten svetr není prostě modrý.
Není tyrkysový. Není azurový. Je blankytný.
Díky bezstarostné nevědomosti nevíš,
že v roce 2002 představil Oscar de la Renta kolekci blankytných šatů,
pak přišel Yves Saint Laurent s blankytnými vojenskými saky.
Chce to sako.
Najednou se blankytná objevila v osmi různých kolekcích.
Prosákla i do butiků,
a pak do nějakých supermarketů, kde sis nejspíš prohlížela
koše s výprodejním zbožím.
Ta modrá představuje miliony dolarů a bezbřehou práci
a je dost komické, že se cítíš tak povznesená
nad módní průmysl,
a přitom máš na sobě svetr,
který ti vybrali tihle lidé.
Jako spoustu jiných "věcí".
Tak jsem řekla, že nevidím rozdíl
mezi dvěma naprosto stejnými pásky,
a měl jsi vidět, jak se na mě podívala.
Málem se jí roztekl obličej.
To není k smíchu.
Je nejradši, když všichni kolem šílí a panikaří.
Klaperky ji zbožňujou.
-Kdo? -Říkají jim "klaperky".
To ten zvuk jejich podpatků na mramorové chodbě.
Klap, klap...
Chovají se, jako by se zabývali léčbou rakoviny nebo co.
Toho času a energie, co věnují
nepodstatným detailům. A proč?
Aby mohli zítra utratit dalších 300 000 dolarů
a přefotit něco, co by tak jako tak přimělo lidi
kupovat věci, které vůbec nepotřebují. Kruci!
-Už ani nemám hlad. -Cože?
-Proto jsou ty holky tak vychrtlé. -Ne, ne, ne. Dej to sem.
Je v tom švýcarský sýr za osm dolarů.
Víš co?
Musím tam vydržet rok.
Pak budu moct dělat v New Yorku to, co chci.
Nějaká Miranda mě nemůže rozhodit.
Hlavně klid.
-Dobré ráno, Mirando. -Sežeň mi Isaaca.
Kde jsou moje vajíčka?
S dovolením!
Vyzvedni snímky z focení prádla.
Nech mi zkontrolovat brzdy.
Kde je ten papír, co jsem měla včera v ruce?
Holky potřebujou na jarní prázdniny
nový surf nebo boogie-board.
-Haló? -Dvojčata potřebují ještě žabky.
Vyzvedni mi boty u Blahnika,
-a pak se stav pro Patricii. -Pro koho?
No tak! Hodná!
Zajeď pro ten stůl, co se mi líbil na Madison Avenue.
Zarezervuj nám místo na večeři tam, co mají ty dobré reference.
Zavolej mi Demarcheliera.
Miranda Priestlyová. Dobře.
Dám ti Patricka!
Díkybohu, že je pátek.
Miranda je v Miami, tak nemusím být na telefonu.
Můj táta přijede z Ohia.
Jdeme na večeři, a pak na Chicago.
Máš něco zajímavého v plánu ty?
Ano.
Nate říkal, že je to tu skvělé.
Chtěl tu pracovat, ale chtěli někoho zkušenějšího.
-Tu máš. -Co je to?
Abys měla z čeho žít.
Tati... Jak víš, že...
Já mámu přetrhnu.
Děkuju.
-Jsem hrozně ráda, že jsi tady. -Já taky.
Chceš mě podrobit křížovému výslechu teď, nebo až po večeři?
Klidně si dej pečivo.
To je dobrý, pusť se do mě.
Máme trochu strach.
Maily od tebe přicházejí ve dvě ráno.
Máš mizerný plat. Nepíšeš.
To není pravda.
Napsala jsem ty maily.
Přijali tě na práva na Stanfordu a tys to odmítla,
že chceš být novinářka. A teď neděláš ani to.
Musíte mi věřit.
Jako Mirandina asistentka budu mít dveře otevřené.
Emily jede s Mirandou do Paříže.
Setká se s redaktory a novináři ze všech důležitých časopisů.
Za rok tam můžu jet já.
Přísahám, že je to moje příležitost.
Moje šance. To je...
...šéfová.
Nezlob se, tati, musím to vzít.
-Haló, Mirando? -Zrušili mi let.
Kvůli nějakému hloupému problému s počasím. Musím se dostat domů.
Dvojčata mají zítra recitál.
-Cože? -Ve škole!
-Pokusím se to zařídit. -Dobře.
Vím, že je to na poslední chvíli.
Potřebuju sehnat letadlo pro šéfovou
z Miami do New Yorku.
Ano. Ano, jakékoli.
Z Miami do New Yorku.
Dnes večer.
-Myslela jsem, že jsi na druhé straně. -Tamhle to je.
Potřebuju sehnat letadlo z Miami do New Yorku.
Ano. Vím, že je tam hurikán.
Nic nelítá?
Je to pro Mirandu Priestlyovou.
Je to vaše klientka. Ano, ano.
Potřebuju dneska letadlo z Miami do New Yorku.
Jo. Moment.
Mirando, dělám, co můžu.
Kvůli počasí ale nic nelítá.
Ale jdi, vždyť sotva krápe.
Někdo určitě poletí.
Zavolej Donatelle, ať mi půjčí tryskáč.
Zavolej všem, o kom víme, že mají letadlo.
Je to tvoje práce.
Dostaň mě odsud.
Ta mě zabije.
To chce, abys ji nechala unést Národní gardou?
Ne. Myslíš, že by to šlo?
Pojď.
Ten recitál byl krásný.
Holky hrály Rachmaninova. Všem se to líbilo.
Všem, až na mě. Já jsem tam bohužel nebyla.
-Moc mě to mrzí, Mirando. -Víš, proč jsem tě přijala?
Vždycky jsem přijímala stejné dívky.
Elegantní, štíhlé, které samozřejmě tenhle časopis zbožňovaly.
Často mě ale...
...zklamaly. Byly...
...hloupé.
A tak jsem si řekla, že s tak skvělým životopisem
a řečmi o takzvané pracovní etice budeš jiná.
A řekla jsem si, že to zkusím.
Dám ti šanci.
Přijmu chytrou, tlustou holku.
Doufala jsem...
Bože, jak jsem chtěla.
Jenže tys mě zklamala víc...
...než kterákoli z těch hloupých dívek.
Dělám, co ti na očích vidím.
To je všechno.
Počkej. Kam jdeš?
Ona mě nenávidí, Nigele.
A co s tím mám společného já? Ne, nemám s tím nic společného.
Nevím, co mám ještě dělat. Když se mi něco povede,
ani si toho nevšimne. Ani nepoděkuje.
Když ale něco zkazím, je tak jízlivá.
Tak dej výpověď.
Cože?
Dej výpověď.
Za pět minut najdu holku, která po tom místě
sáhne všema deseti.
Nechci dát výpověď. To není fér.
Jenom říkám,
že bych chtěla trochu uznání za to, že se můžu přetrhnout.
Andy, podívej se na to vážně. Ty se nesnažíš.
Jenom fňukáš.
Co chceš slyšet?
Abych řekl: "Chudinko, Miranda ti dává kapky.
Chudinka Andy."
Prober se, osmatřicítko.
Dělá jen svou práci.
Tady uveřejnili svoje věci nejlepší návrháři století.
Halston, Lagerfeld, de la Renta.
A jejich návrhy jsou víc než umění,
protože v tom žijeme.
No ty teda zjevně ne. Někteří lidé ale ano.
Myslíš, že je to jen časopis? Není to jen časopis.
Je to jako maják naděje...
Já nevím.
...třeba pro kluka z Rhode Islandu, který vyrostl se šesti bratry
a předstíral, že chodí na fotbal, zatímco chodil na ruční práce
a v noci četl pod peřinou při baterce Runway.
Nemáš tušení, jaké legendy po těchto chodbách chodily, a co je horší,
je ti to jedno. Protože místo,
kvůli němuž by tolik lidí vraždilo, ty prostě jen tak trpíš.
A to se ptáš, proč ti nedá pusu na čelo
a hvězdičku za každý úkol?
Prober se, zlato.
Dobře, tak to vořu.
To ale nechci. Jenže nevím, co mám udělat, abych...
Nigele? Nigele, Nigele.
Ne.
Nevím, co po mně chceš.
Jsem si jistý, že tady není nic velikosti třicet osm.
Všechno jsou to jen modely velikosti 34 a 36.
Dáme ti tohle.
-A? -Pončo?
Ber, co ti dávám, bude se ti to líbit.
Pak tu na tebe čeká tenhle Dolce...
A boty...
Jimmy Choo.
Manolo Blahnik.
Nancy Gonzalez. Tu zbožňuju.
Narciso Rodriguez. To se nám líbí.
-Možná ti to bude. Možná. -Cože?
Chanel. Nutně potřebuješ Chanel.
Jdeš? Musíme do kosmetického salónu
a kdo ví, jak dlouho to bude trvat.
Nechápu, proč ji Miranda přijala.
Já taky ne. Byly jsme spolu na kosmetice.
Držela kleštičky Shu Uemury a ptala se,
co to je.
Hned, jak jsem ji viděla, mi bylo jasné,
že to bude katastrofa.
Kancelář Mirandy Priestlyové.
Teď nemůže, ale nechám jí vzkaz.
Dobře. Na shledanou.
Jak jsi...
-To jsou... -Boty od Chanel?
Jo.
Sluší ti to.
Co je?
-Sluší jí to. -Sklapni, Sereno.
Ahoj zítra.
Pozor na ten prst.
No...
Co tomu říkáš?
Radši bychom měli zmizet, než nás uvidí moje holka.
Ty šaty jsou krásné, Ralphe.
Na obalu budou...
...v barvě burgundy a...
Celý semestr jsme strávili nad bramborama.
Zmáčkni ten hranolek. Vidíš, jak je pevný?
Omlouvám se, že jdu pozdě.
Problémy s doplňky.
-Musela jsem najít hadí gumičku do vlasů. -Hadí kůže teď frčí.
Mám pro vás skvělé dárečky.
Můžeme?
-Co je to? -Telefon od Bang a Olufsena.
Miranda ho dostala od Charlie Rosea.
Na internetu se prodává za 1 100 dolarů.
-Cože? -Jo.
A dále: kartáče na vlasy od Masona Pearsona.
Nějaký Clinique.
Ty máš skvělou práci.
Ještě něco.
Taková maličkost.
-Chceš? -Dej to sem!
-Myslím, že se jí líbí. -Proboha!
To je nový Marc Jacobs!
-Kdes to vzala? -Miranda ji nechtěla, tak...
Ta kabelka stojí 19 stovek. To si od tebe nemůžu vzít.
-Ale můžeš. -Na co potřebujete tolik kabelek?
-Sklapni. -Jednu už máš. Dáš si do ní
-ty svoje serepetičky a je to. -V módě nejde o užitečnost.
Doplněk je prostě ikonografií
vyjadřující osobnost jednotlivce.
-A je to hezké. -To taky.
V Runwayi nakonec nejde jen o ty pěkné kabelky.
Tady je esej Jaye McInerneyho, článek Joan Didionové,
rozhovor s Christiane Amanpourovou.
Tady někoho ulapili.
Co to...
Vezmu to.
-Á, je to Dračice. -Musím to vzít.
Ať si přinese snídani sama.
Já to vezmu! Dej mi ten telefon.
Ahoj, Mirando.
Jistě.
Hned tam jedu.
Nemuseli jste být tak protivní.
Promiňte, hledám Jamese Holta.
-Tamhle to je on. -Děkuju.
Není zač.
Promiňte, jsem Andy. Mám něco vyzvednout pro Mirandu Priestlyovou.
Vy asi budete nová Emily. Těší mě.
-Ach, ano. -Těší mě.
Ukažte mi tu kabelku. Moc pěkná.
Ručně opracovaná kůže s kovovým krajem.
Opravdu moc pěkná. Čí je to práce?
Vaše.
Vážně? Pojďte. Je to návrh Mirandiných šatů
pro benefici a hlavní kus mé jarní kolekce. Přísně tajné.
-Budu to chránit vlastní kůží. -Buďte tak hodná.
Pracujete pro Mirandu, určitě nutně potřebujete panáka.
Dovolíte, děvčata?
Jeden punč.
Je to síla. Dobře se bavte.
Má pravdu.
O tom punči.
Pil jsem ho na posledním večírku, a pak jsem se probudil v Hobokenu
v ponču a kovbojském klobouku.
Potom...
To je rozumné.
-Dobrý den. -Christian Thompson.
Christian Thompson?
Vy žertujete. Píšete do všech mých oblíbených časopisů.
O vašich esejích jsem psala do školních novin.
Zmínila jste se o tom, že jsem neodolatelný fešák?
-Ne, ale... -Co děláte vy?
Chci pracovat třeba v New Yorkeru nebo Vanity Fair.
-Taky píšu. -Vážně?
To bych si to měl přečíst. Pošlete mi to.
Vážně?
Díky, to by bylo skvělé.
Teď jsem ale Mirandina asistentka.
Vážně? To je smůla. To je... Páni.
S Mirandou nevydržíte.
-Jak to myslíte? -Připadáte mi milá, chytrá.
Takovou práci nemůžete dělat.
Už musím jít.
Velice, velice mě těšilo, Mirandino děvče.
Emily?
Vyřiď do kanceláře Jamese Holta, že prezentace bude dnes ve 12.30.
Řekni to všem. Za 30 minut odcházíme.
Vždyť nás čekají až v úterý.
-Řekla proč? -Jasně.
Se všemi nejmenšími detaily. Pak jsme se vzájemně upravily
-a přetřásly Superstar. -Rozumím.
-O co vůbec na prezentaci jde? -Dobré ráno.
Miranda projde kolekci návrhářů dřív, než se dostane na přehlídku.
-Rád tě vidím. -Ahoj, Jamesi.
-Vyjádří svůj názor? -Svým způsobem.
Tato sezóna začíná jako duchovní
propojení Východu a Západu.
Jedno kývnutí je dobré. Dvě kývnutí znamenají velmi dobré.
Usmála se v celé historii jednou: na Toma Forda v roce 2001.
Africký pásek.
Když se jí to nelíbí, zavrtí hlavou.
A tyhle šaty jsme navrhli exkluzivně pro tebe.
A pak je tu našpulení rtů.
Což znamená?
Katastrofa.
Běž.
Protože našpulila pusu, předělá celou kolekci?
Ty to pořád nechápeš, viď?
Záleží výhradně na jejím názoru.
-Zavolej mému muži, potvrď večeři... -V Pastisu? Zařízeno.
Budu se muset převléknout.
Šaty ti přinesou na focení.
Andreo, chci, abys mi dnes večer přinesla domů Knihu ty.
Ať ti dá Emily klíče.
-Musíš ji bránit vlastním tělem. -Jistě.
Asi jsem udělala něco dobře, když chce, abych jí přinesla Knihu.
Už nejsem magor.
Řekla mi "Andreo",
ne Emily. Není to skvělé?
Jo. Hurá.
Musíš udělat přesně, co ti řeknu.
Dobře.
Kniha se dává dohromady v deset, v půl jedenácté.
Musíš na ni počkat.
Spolu s Knihou doneseš Mirandě věci z čistírny.
Auto tě doveze k Mirandinu domu.
Odemkneš si sama.
Andreo, nesmíš s nikým mluvit. Na nikoho se nedívej.
To je strašně důležité. Musíš být neviditelná, jasné?
Otevřeš si dveře a projdeš chodbou. Šaty z čistírny pověs
do skříně naproti schodišti.
Polož Knihu na stolek s květinami.
-Kruci. -Jsou to ty dveře nalevo.
Děkuju.
Knihu můžeš dát nám.
-Na který stolek? -Vážně, pojď nahoru.
-To nemůžu. -Cože? Ale jo. Pojď.
-Pojď nahoru. -Nemluvte na mě.
Přines Knihu nahoru, Emily to tak dělá vždycky.
Vážně? Vlastně jo. Vždycky.
Opravdu? Dobře.
Nemohla jsem z focení odejít.
Odešel jsem ze schůzky,
a pak jsem na tebe hodinu čekal.
Nebyl tam signál.
Víš, co si všichni v restauraci mysleli?
Hele, zase na ni čeká.
Dobře, dobře.
Dobře, vlastně se nic moc nestalo.
Dvojčata mě pozdravila, já je,
a pak jsem odnesla Knihu nahoru.
Ty jsi šla nahoru? Proboha.
Žes jí nevlezla rovnou do postele, aby ti řekla pohádku na dobrou noc.
Dobře, tak jsem udělala chybu.
Ty to nechápeš.
Jestli tě vyhodí, ohrozí to moji Paříž. A jestli k tomu dojde,
projdu všechny bufety v okolních státech a najdu tě.
Vyhodí mě?
To nevím. Rozhodně není spokojená.
Andreo?
-Mirando, omlouvám se za včerejšek... -Holky chtějí nového
Harryho Pottera.
Dobře, zajdu do knihkupectví.
Neupadlas náhodou?
-Myslím že ne. -Knihy, co vyšly, máme.
Dvojčata chtějí vědět, co bude dál.
Chceš nevydaný rukopis?
Známe každé nakladatelství. Neměl by to být problém.
A ty přeci dokážeš cokoli, ne?
Ano, Bobbsey?
Já vím, maminka se snaží, aby to sehnala.
I kdybych zavolala Rowlingové,
tak to neseženu.
Děvčata jedou ve čtyři hodiny k babičce, tak to tu musí být do tří.
-Jistě. -A za 15 minut bych si dala
steak.
Samozřejmě.
Mám čtyři hodiny na to, abych ten rukopis sehnala.
Oblíbený steakhouse má ještě zavřeno.
Kde seženu steak?
Za 15 minut jsem zpátky. Drž mi palce.
Ani náhodou.
Ano, čekám. Je to pro Mirandu Priestlyovou.
Je to důležité.
Vím, že se to nedá sehnat, ale napadlo mě,
jestli byste nedokázali nemožné.
Volám kvůli rukopisu Harryho Pottera.
Ne, toho nevydaného.
Že je to nemožné? Řekla byste jí,
že je to pro Mirandu Priestlyovou?
Hamlet bezdomovec z Houston Street Napsal Christian Thompson
Ještě se ozvu. Asi si mě nepamatujete.
Byla jsem na večírku Jamese Holta. Asistentka Mirandy Priestlyové.
Rukopis Harryho Pottera? Žertujete?
Nechtěla bych to, kdybych nebyla naprosto zoufalá.
To nepůjde. Chce to plán B.
Jde o Mirandu Priestlyovou.
Plán B neexistuje, jen plán A.
Už se vrátila? Vyhodila mě?
Většinou to říkám jen sama sobě,
ale uklidni se. Sakra.
Kabát, tašku.
Co je to? To nechci.
Jdu na oběd s Irvem. Vrátím se ve tři. Ať na mě čeká Starbucks.
Jestli toho Harryho Pottera do té doby neseženeš,
ani už nemusíš chodit.
Prosím?
Končíš? Opravdu?
Stejně by mě vyhodila, tak jí vypálím rybník.
No teda... To je dobře, Andy. Gratuluju, zase můžeš žít.
-Ještě ti zavolám. -Dobře.
-Haló? -Jsem úžasný. Vážně.
Měli by mi stavět pomníky.
-Máte to. -Přesně tak.
Kamarádka kamaráda dělá ilustraci na přebal. A tak má rukopis.
Ne... To by totiž znamenalo, že se mi něco povedlo.
Jenže...
Christiane, teď jsem zrovna...
Jestli to chcete, musíte si pospíšit. Budu v St. Regis.
S dovolením.
Vítejte v hotelu St. Regis. Máte nějaké přání?
Mám se s někým setkat v King Cole Baru.
Tudy, prosím.
-Máte na to hodinu. -Děkuju.
Jeden výtisk? Co s ním budou dvojčata dělat? Mají se podělit?
Udělala jsem dvě kopie. Nechala jsem je svázat,
aby nevypadaly jako rukopis.
Tahle je jen pro tebe, aby sis ji mohla pro všechny případy založit.
A kde jsou ty skvělé kopie? Nikde je tu nevidím.
Mají je dvojčata. Ve vlaku.
Přeješ si ještě něco?
To je všechno.
Dobře.
Byl jsem v superdrahých delikatesách.
Chtějí za jahody snad 5 dolarů. Ale říkal jsem si,
že když jsi dala výpověď...
...že bychom to měli oslavit.
Nate...
Počkat, dalas výpověď, a stejně děláš dvojčatům úkol z fyziky?
-To je od tebe velkorysé. -Jak jsme spolu mluvili došlo mi,
že by nemělo cenu zahodit všechny ty měsíce dřiny.
Měla jsem takovou slabou chvilku.
Asi. Jinak bys věděla, že máš děsnou práci a tvoje šéfka je trhlá.
Dobře.
To je fuk. Je to tvoje práce.
Nate.
No tak.
Pořád jsem to já.
Pořád mi jde o stejné věci. Víš?
Opravdu. Stejná Andy. Lepší hadříky.
Ty starý hadříky jsem měl radši.
Vážně?
Líbí se ti ty náhrdelníky?
Ne. A tyhle šaty? Jsou nové.
Pak je tady ještě něco nové.
Myslela jsem, že by se ti to mohlo líbit.
Co ty na to?
Tobě se to nelíbí, viď...
-Ahoj. -Ahoj. Otoč se, drahoušku.
Už vím. Jmenuje se to "Městská džungle", že?
Moderní žena dá průchod šelmě, kterou má v sobě,
a dobude velkoměsto.
Dobře. Můžeš.
To snad není pravda, že tyhle blbosti říkám celý den. Bobby?
-Díky. -Vezmi to Mirandě.
A řekni jí, že jsem vyměnil Diora za Rochu.
Bezva. Už se nemůžu dočkat.
-Co prosím? Ovládej se. -Pardon.
Abych tě nedal sežrat modelkám.
Je toho moc a můj osobní život je v troskách.
Vítej na palubě. Tak to chodí, když děláš svou práci dobře.
Dej vědět, až půjde tvůj osobní život úplně do kopru.
To bude čas na povýšení.
Ne. Tak k únorovému vydání. Zadní strana.
Mluvil už někdo se Salminými lidmi?
Radši by chtěla být na letním čísle...
Ne. A taky stahuju článek o ženách Nejvyššího soudu.
O ženě. A sežeňte novou verzi článku
o plastickém chirurgovi. Je to nuda.
Ta dvojstrana o zimní říši divů...
...ještě není divukrásná.
-Podívám se na to. -A co Testino?
-Jak jsme s tím na tom? -Zac Posen
dělá hodně "sošné" obleky. Testino by je mohl nafotit
v Noguchi Garden.
Perfektně.
Díkybohu, aspoň někdo tady pracuje. Co doplňky na duben?
Co smalt? Náramky, přívěsky, náušnice...
To jsme měli před dvěma roky.
Všude jsou květinové vzory...
Květinové vzory na jaro? To je velmi objevné.
Chtěli jsme to nafotit jinak. Kontrastní
průmyslové prostředí, květná ženskost
-na pozadí kovové syrovosti... -Ne.
Takže by to bylo...
Má ještě někdo něco, co bych mohla použít?
Třeba antibakteriální ubrousky?
-Co ta tvoje chřipka? -Jako přihřátá smrt.
Dneska večer je ta benefice. Celé měsíce se na to těším.
Odmítám být nemocná. Mám šaty od Valentina.
Všichni půjdou domů brzo, aby se připravili.
Mirandinu kabelku od Fendiho nech v předváděčce
a můžeš jít.
Fakt? To je skvělé.
Musím do pekařství Magnolia.
Nate má narozeniny. Uspořádáme mu večírek.
Nechci nic slyšet. Jenom tohle...
Ahoj.
Mám ráda svoji práci, mám ráda svoji práci.
Prosím?
Musíte se před beneficí
obě naučit seznam hostů.
Myslela jsem, že tam jde jen první asistentka.
Pouze pokud kolem sebe
první asistentka nešíří mor.
Budeš Emily pomáhat.
To je všechno.
To jsou všichni hosté.
Miranda zve každého. Všichni musí mít pocit,
že Miranda ví, co jsou zač.
Učím se to už celé týdny.
-A já se to mám naučit teď? -Nebuď bláhová. Tohle taky.
Začněte beze mě, dorazím co nejdřív.
Andy, jsou to jeho narozeniny...
Dobře, ale pospěš si.
Věř mi, že se mi tam fakt nechce.
To je nádhera. Zavolám, až budu odcházet.
-Bude mi to? -Jasně.
Chce to jen nízkotučnou dietu.
Oslava MÓDY s časopisem RUNWAY
To ne...
Je to společenský večer roku a...
No teda. Andy. Tobě to sekne...
Díky, Em. Vypadáš hrozně hubeně.
-Vážně? -Jo.
To kvůli té Paříži. Držím novou dietu. Je hrozně účinná.
Nejím, a když je mi na omdlení,
-dám si kousek sýra. -Rozhodně to funguje.
Už stačí jen střevní chřipka a budu mít svou vysněnou váhu.
John Folger. Nový hlavní návrhář Chelsea Rep.
-Johne. Díky, že jste přišel. -Vás vždycky rád vidím.
Přestaň být nervózní.
Promiň. Mám hrozné zpoždění.
Tak se s tím srovnej, teď musíš být tady.
Emily? Pojď sem.
Není to Jacqueline Folletová z francouzské verze Runwaye?
Miranda ji nesnáší.
Měla přijet až po Mirandině odchodu.
-Jejda. -Jo.
Mirando, skvělý večer, jako vždy.
Přivedl jste s sebou Jacqueline.
Moc nás těší, že jste dnes mohla přijít.
Celý rok se sem těším.
To jsme opravdu moc rádi.
Dostal jsi můj vzkaz?
Ano, dostal.
-Promluvíme si o tom ve středu. -Ano, souhlasím.
Dobře, dnes nebudeme pracovat.
Hezky se bavte.
-Em? -Díky.
Kristepane, nemůžu si vzpomenout
na jeho jméno.
Ráno jsem to viděla. Je to...
Má něco společného s...
Mám to na jazyku.
Velvyslanec Franklin a kvůli té ženě opustil
svou manželku. Rebecca.
Rebecco.
-Pane velvyslanče. -Moc vám to sluší, Mirando.
Díky.
To se na vás podívejme.
Jak vám to sluší.
Ještě že jsem vám zachránil práci.
Některé věci jsou ze mě.
Nejsem tak milá, jak si myslíte.
To doufám.
Nebýt toho vašeho přítele,
tak bych po vás hned vyjel.
Takové věci se říkají?
Zjevně ano.
Už musím.
Opravdu? Je tady můj redaktor z New York Magazine.
Představil bych vás.
Poslala jste mi svoje články. Pamatujete?
-Jo. -Dobře, musím přiznat,
četl jsem jich jen pár, byl toho pořádný balík.
To, co jsem četl, ale nebylo vůbec špatné.
Myslím, že máte talent.
Měli byste se seznámit.
Pojďte na jednu sklenku.
Tak na jednu bych snad...
Ne, nemůžu. Nezlobte se.
To nic. Pozdravujte přítele.
Royi, nemůžete jet rychleji?
Nate to určitě pochopí.
Rozhodně.
Ahoj.
Všechno nejlepší.
Moc mě to mrzí, Nate.
Chtěla jsem odejít, ale nešlo to.
Neměla jsem jinou možnost.
To je jedno.
Jdu si lehnout.
Nemůžeme si o tom promluvit?
Moc ti to sluší.
Andreo?
Máš Knihu?
Paříž je pro mě nejdůležitější týden celého roku.
Potřebuju s sebou mít ten nejlepší tým.
Do toho už Emily nepatří.
Počkat, ty chceš, abych...
Mirando, to... To by byla Emilyina smrt.
Pro ni je Paříž všechno.
Už celé týdny nejí. To...
Nemůžu, Mirando. To nejde.
Pak tedy předpokládám, že ti nezáleží na tvé budoucnosti
v Runway nebo v jiném časopise.
Rozhodni se sama.
-Ale... -To je všechno.
Andy?
Nepůjdeš si lehnout?
Za pět minut.
Andreo, nezapomeň to říct Emily.
Hned.
Neber to.
Nezvedej to...
-Nezvedej to... -Ahoj.
-Emily. -Nezlob se, že jdu pozdě.
Miranda chtěla šátky od HermŁse,
a já na to úplně zapomněla,
-tak jsem se strašně vyděsila. -Emily, potřebuju s tebou mluvit.
Martine mi naštěstí otevřela dřív.
Pardon. Otevřela kvůli mně dřív, takže je mám.
Až dorazíš, Emily,
potřebuju s tebou o něčem mluvit.
-Doufám, že se to netýká Mirandy. -Ani ne.
To jsem ráda. Musím toho před odjezdem tolik zařídit.
Panebože!
Emily?
Ani kdyby tě chtěla vyhodit a tloukla tě žhavým pohrabáčem,
mělas říct ne!
Nic jiného mi nezbývalo. Víš, jaká je.
Prosím tě. To je teda ubohá výmluva.
Baví mě na tom teda jen jedno:
Říkalas,
že se o módu nezajímáš.
Chtěla ses jen stát novinářkou.
Takový kecy!
Já vím, že jsi naštvaná.
Prodalas svoji duši za první boty od Jimmyho Choo.
Já to viděla. A víš, co mě na tom žere nejvíc?
Ty šaty, které dostaneš. Ani si je nezasloužíš.
Vždyť se pořád cpeš uhlovodanama.
Sakra!
To není fér.
-Emily... -Radši běž.
-Emily... -Řekla jsem běž!
Pařížské přehlídky?
To je největší módní událost roku.
-Kdo tam bude? Galliano? -Jo.
-A Lagerfeld? -Jo.
-A Nicolas Ghesquire. -Jo. Teď mě začínáš děsit.
-Ahoj. -Ahoj.
Ta výstava je úžasná. Jsem na tebe hrozně pyšná.
Díky.
Začni u fotek vzadu a postupuj dopředu.
Tak je to myšleno. Bude se ti to líbit.
-Určitě. -Tebe s někým seznámím.
Umění a sex. Veď mě.
-Tak zatím. -Dobře.
Hej.
Ahoj, Mirandino děvče.
Ahoj.
Zrovna jsem na tebe myslel.
To snad ne.
Vážně.
Dělám portrét Gaultiera do Interview,
tak si dělám plány pro Paříž
a přemýšlel jsem, jestli tam náhodou nebudeš.
Náhodou ano.
Báječné.
Budu bydlet v úžasném hotelu v sedmém obvodu
naproti falafelové restauraci, která ti změní život.
To je škoda, budu mít moc práce.
Musíš změnit život někomu jinému.
To je právě ten problém.
Začínám mít pocit, že to nějak nejde.
Lily.
Známe se z práce.
-Opravdu to vypadalo moc pracovně. -O nic nejde.
Andy, kterou znám, miluje Nata,
chodí vždycky o 5 minut dřív
a výprodejové věci jí přijdou moderní.
Takovou Andy znám už 16 let.
Ale tahle osoba?
Tahle šťabajzna, která si něco
tajně šušká s fešákem přes módu?
Tu teda neznám.
-Lily. -Dobře se v Paříži bav.
Ty jedeš do Paříže?
Jo, tak se to nějak sešlo.
Myslel jsem, že po tom touží Emily.
Bezva. Ještě ty se do mě navážej.
Andy!
-Co je to s tebou, sakra? -Nic jiného mi nezbývalo.
-Nemohla jsem říct ne. -Já vím.
To říkáš pořád: "Nic jiného mi nezbývalo."
Jako by ses nerozhodovala ty.
Jsi naštvaný, protože pracuju do noci a propásla jsem tvou oslavu. A mrzí mě to.
-Copak mi jsou čtyři? -Nenávidíš Runway a Mirandu
a móda ti připadá pitomá.
Andy, celý den dělám omáčku z portského.
Nejsem u Mírových sborů.
Pro mě za mě můžeš klidně po nocích
tančit v šantánu, když to budeš ty.
Říkalas, že je to jen práce.
Sama ses holkám z Runwaye smála.
A teď jsi najednou jedna z nich.
-To je absurdní. -To nevadí,
ale smiř se s tím.
Pak si budeme moct přiznat, že nemáme nic společného.
-To nemyslíš vážně. -Ale ano.
No... Možná ta cesta přišla v pravou chvíli.
Možná potřebujeme pauzu.
Nate?
Promiň. Musím to vzít.
Jestli to nevíš, tak s osobou,
jejíž hovory vždycky bereš,
s tou osobou žiješ.
Doufám, že vám to spolu bude klapat.
Ano, Mirando.
Mirando.
Rád vás vidím. Díky, že jste přišla. Líbí se vám ta kolekce?
-Nejlepší za celé roky. -Jsem rád.
A to je moje nová Emily.
Dobrý den, těší mě.
-Potěšení je na mé straně. -Líbí se vám přehlídka?
Miranda, Nigel. Strážci módy.
Mirando, jak vidí Runway střet francouzské a americké módy?
Tak mě napadlo... Pořád mi dlužíš za Harryho Pottera.
-Opravdu? -Jistě.
Pracuješ dnes večer?
-Ne, Miranda jde na večeři. -Skvělé, takže máš volno.
Akorát že je tu problém s tvým "le přítelem".
Neříkej, že už by to bylo pasé?
To mě mrzí. Jsem desolé. Nejsi desolé ani náhodou.
Ani trochu. V kolik tě mám vyzvednout?
Zavolám ti.
Tady jsi.
Musíme projít zasedací pořádek.
-Na oběd. -Jistě.
Mám to s sebou.
Hlavně dělej co nejpomalejší pohyby.
Víš, že to zbožňuju.
Takže...
Předně musíme přemístit Snoop Dogga k mému stolu.
Tvůj stůl je plný.
Stephen nepřijede.
Stephen nepřijede...
Takže Stephena nebudu vyzvedávat na letišti.
Kdybys s ním mluvila, a on si ten rozvod rozmyslel,
tak ho raději vyzvedni.
Vyzvedávání ti jde, tak ho vyzvedni.
Až se vrátíme do New Yorku, musíme se spojit s Leslie.
Musí se pokusit zredukovat zprávy o této záležitosti v médiích na minimum.
Další rozvod.
Pěkně to rozmáznou.
Už teď vidím, co se bude psát.
"Dračice. Posedlá kariéristka.
Ledová královna zapudila dalšího pana Priestlyho."
Měla bych Rupertu Murdochovi dát účet za všechny noviny, co mu prodám.
Mně je jedno, co se o mně píše.
Jenže holky... Kvůli holkám to není spravedlivé.
Je to jen...
...další zklamání.
Další táta. Poperte se s tím.
Je pryč.
Hlavně jde o to...
...jde o to...
...kam posadíme Donatellu,
protože skoro s nikým nemluví.
Mrzí mě to, Mirando.
Chceš dnešní večer odvolat?
Nebuď blázen. Proč bychom to dělaly?
Můžu pro tebe něco udělat?
Dělej svou práci.
To je všechno.
Potřebuju Mirandin itinerář. Dobře, pojď dál.
Kdo ti to vybral?
To mě jen tak napadlo.
Otoč se. Ukaž.
-Je to... -Vážně? To je dobře.
Úžasné. Myslím, že svou práci jsem odvedl.
Slavíme. Přinesu šampaňské.
Fajn. Na co si připijeme? Připijeme si
na práci snů, drahoušku. Na práci, pro kterou by
miliony dívek vraždily.
A kterou jsem dostala dávno.
Nemluvím o tobě.
-James Holt. -Ano...
Massimo Corteleoni... ...chce investovat do Jamesovy firmy.
Udělá z ní celosvětovou záležitost. Kabelky, boty, parfémy, všechno.
A James potřebuje partnera.
A ten partner budu já.
Ne, ne. Miranda o tom ví.
Doporučila mě. Bože, umíš si to představit?
Jenže ty odejdeš.
-Neumím si Runway bez tebe představit. -Já vím.
Ale hrozně se těším.
Poprvé v životě budu svým pánem.
Panebože!
Pojedu do Paříže a dokonce Paříž uvidím.
Gratuluju.
Zasloužíš si to, Nigele.
Na to můžeš vsadit svoji osmatřicítkovou zadnici.
-Šestatřicítkovou. -Vážně?
-Na zdraví. -Na tvoje.
-Na nás. -Ukaž...
Samozřejmě, že s některými
Mirandinými nápady nesouhlasím...
Nenávidíš ji. Mně to můžeš říct.
-Ne. -Je to známá sadistka,
a to nemyslím v dobrém slova smyslu.
Dobře, je tvrdá. Kdyby ale byla muž,
lidi by říkali, jak skvěle dělá svou práci.
-To není možné. Ty ji bráníš? -Jo.
Naivní dívka nabízí novinám svůj životní příběh?
Děvče, teď mi ukazuješ svou odvrácenou stranu.
To rozhodně nechci.
-Proč? Je to sexy. -Sexy?
-Vážně? -Vážně.
Ty víš, kam jdeme?
Já jsem úplně ztracená.
Neboj se. Znám tohle město jako svý boty.
Je to moje nejoblíbenější místo na světě.
Gertrude Steinová řekla:
"Amerika je moje země, Paříž je mé domovské město."
Vážně.
To si ty věci zapisuješ,
abys pak mohl oslňovat holky?
Jsem Christian Thompson. Tak to je.
Tak to je.
Jsem na volné noze. Mám spoustu volného času.
Nikdy jsem nechápala,
co všichni na Paříži mají.
Ale je krásná.
To nemůžu. Promiň. To nejde.
Zrovna jsme se s Natem rozešli a nemůžu...
Vypila jsem moc vína a neslouží mi sluch, zrak
a rozhodovací schopnosti.
Vlastně tě neznám. Jsem v cizím městě.
Došly mi výmluvy.
Zaplať Pánbůh.
Konečně. Kruci.
VELKÁ MÓDA
Co je to?
Co bys řekla? Zkušební číslo.
Čeho?
Jak bude vypadat Runway,
až ji povede Jacqueline Folletová.
Chtějí nahradit Mirandu?
Ano. A já bych měl psát komentáře.
Proč jsi tak překvapená?
Jacqueline je mladší, vnese tam čerstvý vítr.
Americká Runway je jeden z nejdražších časopisů
na trhu.
Jacqueline dokáže totéž za mnohem méně peněz.
A Irv... Irv je obchodník.
Runway je pro Mirandu všechno.
-To jí Irv nemůže udělat. -Už je to dohodnuto.
Irv jí to řekne po Jamesově večírku.
A ona to netuší?
Je to velká holka, bude v pohodě.
Už musím jít.
Andy, už je to dohodnuto.
Holčičko, je to dohodnuto.
Nejsem tvoje holčička.
-Zaplať Pánbůh, že jsi tam. -Co prosím?
Musím s tebou mluvit o Jacqueline...
Kruci, kruci, kruci.
-Ano? -Dobrý den.
Nezlobte se, že vás ruším, pane Ravitzi...
Ty ses snad úplně zbláznila.
Musím s tebou mluvit.
-Už mě nikdy neruš. -Jde o... Mirando!
Mirando?
Mirando, počkej.
Musím s tebou mluvit. Irv chce udělat z Jacqueline
Folletové šéfredaktorku Runwaye. Řekl mi to Christian Thompson.
Irv ti to dnes řekne. Chtěla jsem tě varovat.
-Nejsou tady cítit frézie? -Cože?
Ne. Řekla jsem jim, aby...
Jestli tu uvidím frézie,
budu velice rozladěná.
Již 72 let představuje Runway víc než jen časopis.
Je strážním ohněm elegance a vkusu.
Miranda Priestlyová je tím nejlepším strážcem takového ohně.
Udává úroveň, která je inspirací pro lidi na celém světě.
Dámy a pánové, Miranda Priestlyová.
Děkuji, drahý příteli.
Děkuji vám, že jste dnes přišli, abychom společně oslavili
našeho přítele, Jamese Holta.
Než ale začnu mluvit o Jamesovi a jeho skvělých úspěších,
chtěla bych se s vámi podělit o několik novinek.
Jak mnozí z vás vědí, Massimo Corteleoni
se rozhodl financovat rozšíření jména Jamese Holta,
a udělat tak z díla tohoto nápaditého návrháře
celosvětovou značku. To je úžasný počin.
Runway má s Jamesem Holtem hodně společného
a mezi to nejdůležitější patří sounáležitost s dokonalostí.
Proto by nemělo být velkým překvapením,
že si James vybral prezidenta firmy
James Holt International
z řad zaměstnanců Runwaye.
Velice mě těší, že vám dnes mohu tuto osobu představit.
Patří mezi mé přátele
a vážené kolegy: Jacqueline Folletová.
A nyní již k hlavní události a k oslavě Jamese Holta.
Jsme v Runwayi velmi hrdí...
Až přijde pravý okamžik, tak jí to vrátím.
Jseš si tím jistý?
Ne.
Přesto ale doufám.
Co jiného mi zbývá.
Myslelas, že o tom nevím?
Věděla jsem, co se děje, už nějakou dobu.
Jen mi chvíli trvalo, než jsem našla pro Jacqueline vhodnou náhradu.
A to místo u Jamese Holta je tak přeplacené,
že po něm hned skočila.
Stačilo jen Irvovi říct, že Jacqueline je už zadaná.
Pravda je taková, že to, co já, nedokáže dělat nikdo,
ani ona ne.
Všichni ostatní kandidáti by zjistili, že je ta práce strašná
a časopis by tím utrpěl.
Především kvůli seznamu.
Seznam návrhářů, fotografů, redaktorů, autorů, modelek,
které jsem dala dohromady
a kteří slíbili, že půjdou se mnou,
kdybych se někdy rozhodla odejít z Runwaye.
A tak si to rozmyslel.
Udělalo však na mě obrovský dojem, jak svědomitě jsi mě chtěla varovat.
Nečekala jsem, že to někdy řeknu, Andreo, ale opravdu...
...v tobě vidím velký kus sebe.
Dokážeš se vcítit do toho, co lidé chtějí a potřebují,
a dokážeš se rozhodnout.
Já taková nejsem.
Já...
Nikdy bych nedokázala udělat, cos udělala Nigelovi.
Vždyť jsi udělala totéž.
Emily.
To přece...
To bylo jiné. Nic jiného mi nezbylo.
Ne, rozhodla ses.
Rozhodla ses jít dál.
Když chceš tenhle život, musíš se rozhodovat.
Co když ale tohle nechci?
Co když nechci žít jako ty?
Nebuď blázen, Andreo. Tohle chce přece každý.
Každý chce být na našem místě.
Volá Miranda
Za 20 minut musím být v práci.
Děje se něco?
Jenom...
Chtěla jsem ti říct, žes měl ve všem pravdu.
Že...
...jsem se otočila zády k přátelům, k rodině...
...a ke všemu, čemu jsem věřila.
-A kvůli čemu? -Kvůli botám.
A košilím a kabátkům a páskům...
Nate...
Promiň.
Když...
Když jsi byla pryč, zaletěl jsem si do Bostonu.
Byl jsem na pohovoru v restauraci Oak Room.
A?
Hledají nového zástupce šéfkuchaře.
-Za pár týdnů se stěhuju. -To je úžasné. Gratuluju.
Nevím, jak se obejdu bez toho grilovaného sýra.
V Bostonu mají taky určitě chleba.
Možná i švýcarský sýr.
Třeba na něco přijdeme.
Myslíš?
Jo.
A co ty? Co budeš dělat?
Dneska jdu na pohovor.
Vážně?
V tomhle?
Nech toho, to nosím ráda.
Andy, Greg Hill.
-Dobrý den. -Pojďte se mnou.
Vaše články jsou skvělé.
Ten o svazu domovníků... Takové věci píšeme.
Zajímá mě jen jedno: Runway?
Nebyla jste tam ani rok. Co to bylo za exces?
Hodně jsem se tam naučila.
Akorát jsem to pak nějak zvrtala.
Volal jsem tam kvůli referencím a mluvil jsem s nějakou zvědavkou.
Pak jsem dostal fax od samotné Mirandy Priestlyové,
že ze všech jejích asistentek
jste pro ni byla největší zklamání.
A že bych byl idiot, kdybych vás nepřijal.
Tak se vám něco muselo povést.
Kancelář Mirandy Priestlyové.
Emily, tady je Andy.
Nezavěšuj.
Potřebuju od tebe službičku.
-Ty po mně chceš službičku? -Jo.
Mám spoustu šatů z Paříže
a nemám je kam nosit,
tak jsem si říkala, jestli bys mi s tím nepomohla.
Nevím.
Není to jen tak. Budu si je muset nechat zabrat,
takhle bych v nich plavala.
Ale možná bych ti mohla pomoct. Pošlu pro ně dneska Roye.
Díky, Em.
A hodně štěstí.
Budeš se muset moc snažit.
Doufám, že to víš.
Nechápu, proč je tak těžké
přistavit mi auto, když ho potřebuju.
Tak jeďte.