Dere vet det kanskje ikke, men onkel Marshall er veldig flink i spill.
Gin! Yatzy! Poker!
- Du trenger ikke å rope "Poker!". - Nei, men jeg liker å si det.
Vi innså at Marshall burde lede spillekveldene våre.
- Han fant på sitt eget spill. - Det kalles "Marshgammon".
Jeg har blandet Candyland, Jeg har aldri-leken, Pictionary...
- Og backgammon? - Nei, det suger.
Jeg tok "gammon" og kastet resten i søppelkassen.
- Så moro at Victoria kommer. - Jeg går for å kjøpe en runde til.
Noen regler...
Barney... Jeg liker Victoria, så ikke si noe pinlig. Ikke si noe som helst.
Jeg har ikke fortalt Victoria at jeg likte Robin...
Ser man det, så sterkt.
Jeg må oppføre meg, men du har løyet helt fra dag en.
- Benbutikken? Min venn Ted vet ikke hvilket ben han skal stå på.
Jaså, dere kan ikke hjelpe ham? Ellers takk.
Fortjener ikke Victoria å få vite sannheten?
Jeg har lyst til å fortelle historien om tilbakekomsten.
- Du sverget å holde munn om det. - Spennende! Hva er det?
Ingenting. Apropos det, kan jeg stole på dere to i kveld?
Hva skulle vi gjøre?
Dere har alltid vært som de foreldrene jeg har flyttet fra.
Kan vi droppe det vanlige ny kjæreste-forhøret?
Ok, da.
Jeg skal gå for å hjelpe Robin.
Er det ok å være sammen med Victoria i kveld?
Ja, hun er flott. Tenker du på at jeg sa at jeg liker Ted?
Hun er flott. Artig, fri og flott.
- Sa jeg "flott" for ofte? - Ja, du må virkelig hate henne.
Hvis man slår likt i Peppermynte- skogen, så havner alt i potten.
Hvis man stiller spørsmålet "Hva?".., så må man drikke.
- Skjønner dere? - Nei, overhodet ikke.
Dere lærer. Nykommeren begynner. Slå.
Tre! Du fikk Selvbiografi-kortet.
Der må du svare på et personlig spørsmål.
- Marshall, kom igjen... - Det var hun som slo en treer.
"Har du noensinne vært utro?" Jøss, godt spørsmål.
- Du trenger ikke å svare på det. - Alt i orden.
Jeg hadde et dårlig forhold og kysset en annen fyr på en fest.
Jeg angret meg, fortalte det og vi slo opp.
Det var et ærlig og modent svar.
Du kan fortsette til Gelégodteri-fjellet.
Victoria... Gikk du tilbake til denne fyren?
- Hva? - Du må drikke!
Barney, jeg var på en fest der vertinnen sa at hun kjente deg.
- Hva het hun...? Sharon, Shannon... - Shannon!
Nei, jeg husker ingen Shannon.
- Jaså? Hun gav meg en video... - Hvor er den?!
- Jeg skal hente den. - Ok, som du vil.
Robin, din tur.
Fem! Enda et Selvbiografi-kort... til spilleren til venstre for deg.
- Victoria. - Typisk.
Hvor mange kjærester har du hatt før du møtte Ted?
Står det virkelig "Ted"?
- Jeg antar at jeg har hatt to. - Dydsmønster-varsel!
Seriøse forhold, altså. Jeg har jo datet andre.
Ludder-varsel!
Fint, der er den jo. Takk, du er en perle.
Ser man det. Robin i Sjokolade- sumpen. Fem brikker til meg.
Endelig noen som forstår seg på Marshgammon.
- Hva var det på det båndet? - Det får du aldri vite.
Hvis jeg bare hadde gitt deg feil bånd og gjemt det ekte...
Det gjorde jeg jo!
- Hva? - Drikk!
Jeg gav deg båndet fra Teds eksamen i stedet.
- Skal vi se på den? - Få den!
Ok, da.
Shannon, jeg elsker deg jo. Jeg elsker deg så høyt.
Vi skulle jo forandre verden sammen.
Du har vel ikke glemt det? Det har ikke jeg.
- Prøvde du mobilen hans? - Ja, og jeg har sjekket overalt.
- Han er forsvunnet. - Hei, alle sammen.
- Hvor har du vært, Barney? - Vi ber om unnskyldning for det der.
- Men hva slags bånd var det? - Nei, stans!
Jeg vil ikke prate om det. Det er det mest pinlige som har skjedd meg.
Vi har alle opplevd pinlige ting. Det hjelper å snakke om det.
Du kan fortelle ditt pinligste minne, så får vi høre hvor bra det er.
Jeg dro innom Lilys barnehage for å si hei, men alle hadde pause.
Jeg måtte virkelig tisse, så jeg gikk inn på toalettet.
Målet var mindre enn det jeg er vant til.
Så jeg tenkte at jeg burde sette meg ned.
Jeg visste ikke at de delte do.
Jeg skulle ønske at jeg hadde dratt opp buksene.
Barna kaller ham fremdeles Rumpemannen.
Ok, jeg forteller min historie.
Tro det eller ei, jeg har ikke alltid vært så flott som jeg er nå.
I 1998 hadde jeg akkurat fullført college.
Jeg jobbet på en kafé med kjæresten min, Shannon.
- Jeg elsker sangen din. - Jeg elsker deg, Shannon.
- Fredskorpset med deg blir flott. - Om fem uker er vi i Nicaragua.
- Hallo! En latté å ta med. - Ta det med ro, kamerat.
- Er det der jenta di? Gi meg fem! - Beklager, jeg gir bare toere.
- Så lenge du har det der, så. - "Det der"?
Kvinner er faktisk ikke objekter.
Og Shannon og jeg skal vente til vi har giftet oss.
- Du kan lese om det i fanmagasinet. - Hør på meg.
Hør nå. Har man penger, så får man damer. Sånn er det bare.
- Jeg synes synd på deg. - Fred, kamerat.
Dressduster...
Fem uker seinere skulle vi bli med i Fredskorpset.
Det eneste problemet var at hun ikke dukket opp.
Dukket hun ikke opp?
- Så hva skjedde etterpå? - Dette var ingen god idé.
Hva hvis noen andre fortalte sin pinligste historie?
Jeg vet hvordan vi kan velge hvem.
- Tok du med spillet hit? - Vi gir oss ikke fordi Ted leder.
Holdt jeg på å vinne?
Ok, jeg tar neste. Jeg skulle intervjue en stilig kusk...
- Falle i hestbæsj-historien. - Den har alle hørt.
Ok, jeg kan fortelle mitt pinligste minne.
- Bra, Victoria. - En omgang Nødt eller Sannhet...
...marshmallows og bassenget på mine besteforeldres gamlehjem.
Jeg forteller ofte upassende historier, men ikke denne.
- Det er verdens beste historie! - Herregud.
Jeg bedømmer din offergave verdig.
Min saga fortsetter...
Jeg gikk tilbake til kaféen for å lete etter Shannon.
- Hvor var du, vennen min? - Pappa lar meg ikke dra.
Men Nicaragua trenger oss.
Jeg er økonomisk avhengig av ham. Du burde dra uten meg.
- Det er helt umulig... - Det er drømmen din.
Det er bare for to år. Jeg vet at vi kan klare det.
Så kom jeg på at Shannon var voksen og kunne bestemme selv.
Jeg var nødt til å gå tilbake for å snakke med ham.
Hun kranglet med faren sin.
- Hva?! - Nå må alle drikke.
- Herregud, hva skjedde etterpå? - Jeg vet ikke, jeg...
- Marshalls mor sendte kaker... - Nei, Lily!
For lagets skyld, Marshall.
Mrs. Eriksen, det er Lily. Takk for de gode kakene.
Majones? Det hadde jeg aldri gjettet på.
- Jeg gir Marshall et kyss fra deg. - Pokker, har mamma sendt kaker?
Jeg skulle ønske at vi hadde en hund, så de ikke gikk til spille.
- Så, vi har huset for oss selv. - Jeg planla sex på gulvet...
Gulvet er kaldt. Hent teppet moren din lagde.
- Hele tiden? - Hele tiden.
Det var pinlig for oss begge. Vi er verdt en stor bit av historien.
Hvor var jeg? Shannon klinte med faren sin.
Hvordan kunne du? Med faren din?
"Døm ikke, så blir du ikke dømt"... men æsj!
Det er ikke pappa, men Greg som jeg har truffet i noen uker.
Jeg håpet at du skulle stikke, så vi slapp alt dette.
- Slår du opp? Fredskorpset, da? - Hele greia var bare en fase.
Greg er eldre og suksessrik. Han gir meg mange stilige ting.
- Men jeg elsker deg. - Men han har en båt.
Bli med i Fredskorpset og glem meg.
Det gjorde jeg ikke. Jeg tok opp båndet og sendte det til Shannon.
Jeg møtte henne en uke seinere.
Sukker er i kurven.
- Shannon? Du er tilbake! - Jeg skal bare hente lønnen min.
- Fikk du videoen? - Ja, det fikk hun.
Du? Var det deg?
Skaff deg en dress
- Stakkars deg. - Det er ikke over ennå.
- Jeg møtte Shannon igjen. - Når da?
Unnskyld.
- Du må fortelle. - Jeg vet ikke, jeg...
Jeg trenger en historie til for å nå slutten.
Ok. Jeg kastet frisbee på college da en type med merkelige tånegler...
Kom igjen. Du vet hva jeg vil høre. Alle andre har jo fortalt sannheten.
Jeg har ikke sagt det, for en stund siden var jeg forelsket i Robin.
På den første daten sa jeg faktisk "Jeg elsker deg".
Hun flippet ut og jeg stakk.
Men dessverre sluttet ikke kvelden der.
Vi havnet på baren sammen med taxisjåføren Ranjit.
Skål for en helsikes kveld.
Og jeg drakk. Mye.
Synes dere at jeg burde ha kysset henne?
Jeg skal gå og kysse henne akkurat... nå.
- Ja, gjør det! - Til bilen.
Hallo? Noen der?
Du spydde og flyktet...
Jeg trodde du hadde vært spyfri siden -93. Var det løgn?
Så du kom tilbake for min skyld? Så søtt.
Men du ødela min spesiallagde dørmatte.
- Beklager. - Alt i orden.
- Victoria, det må være... - Ja, det er det...
Du hadde rett, Ted. Du burde ikke ha fortalt den historien.
Men du fortjener fortsettelsen på min. Åtte år seinere...
- Åtte år? Det er jo i år. - Det er akkurat denne kvelden.
- Barney? - Hei, Shannon.
Hør her... Da du forlot meg for Greg, så forandret det meg.
Nå er jeg dette. Jeg vet at det høres sprøtt ut...
Men du betød mye for meg og du burde få vite hvem jeg er nå.
Så fortalte hun om livet sitt. Hun og Greg datet, men slo opp.
Men den store nyheten er at Shannon er mor.
Hun har et barn som heter Max. Det er jo helt sprøtt.
Det kunne ha vært mitt barn. Men hva har jeg?
Livet mitt består av penger i banken, dresser i skapet-
-og masse en natts-sex.
Livene deres gikk hver sin vei, men det betyr ikke at ditt liv er dårlig.
Livet mitt regjerer jo!
Penger, dresser og sex. Dette er gledestårer.
Jeg kunne ha sittet i en treg leilighet og byttet bleier-
- men i stedet er jeg ute og er flott døgnet rundt, året rundt.- Takk, Gud.
Her er den skummende fløten på det herlige som er mitt liv:
Etter at Shannon og jeg hadde pratet, så lå jeg med henne.
Jeg tror deg ikke. Det finner du på.
Du prøver bare å skjule at du tvilte på deg selv...
Telefonen er ganske bra.
- Er telefonen din på? - Den slår seg snart av.
Slå den av.
Mine damer og herrer, Ted... En fantastisk kveld.
Jeg har hørt deres lekre historier. Ted fortalte om tilbakekomsten.
Jeg fikk Shannon. Sa at jeg skulle ringe henne i morgen. Sikkert...
Jeg har igjen oppdaget hvor flott livet mitt er. Fred, kamerater.
Jeg tror Barney vant spillekvelden.
Vi kjemper for å hemmeligholde deler av livet vårt, selv for våre venner.
Når man åpner seg, så slås man av hvor små hemmelighetene virker.
- Ikke snu deg. - Alle hemmelighetene kom ikke frem.
Men nå går vi for fort frem.
Tekst: Lin A. Læret www.sdimediagroup.com