Det var maj 2006 i New York. Livet var bra, men skulle förändras.
- Vad tycker du, då? - Robin igen?!
Universum vill helt klart inte att du och Robin är ihop.
Gör inte universum förbannat. Det slår till dig.
Tror du universum bryr sig om mina dejter?
Ja, om ditt dejtande är kittet som håller ihop hela universum.
- Får nån annan också rysningar? - Jag vet att det inte är nåt nytt.
Men vad jag än gör, så kommer jag tillbaka till Robin.
Så... jag måste göra det här.
- Vad fan?! - Det var inte jag. Det var universum.
Det roliga var att just då höll universum på med något...
- Ett oväder. - Stormen Willy är kvar till måndag.
Det blir riktigt hundväder så håll hårt i kopplet! Sandy, Robin.
Vad synd. Det är Metro News One campinghelg.
- Ja, men campa ute i regnet... Usch. - Det får vi nog skjuta på.
- Vi hörs i morgon, New York. - Ha en fantastisk kväll.
Jag hade hoppats att äntligen få ha sex med dig, Scherbatsky.
Jag får upprepa att jag inte dejtar kollegor.
- Du borde nog komma ihåg det. - Nej. Programmet var hett ikväll.
Våra improviserade skämt där på slutet fick verkligen igång mig.
Han har rätt. Hur många gånger ska det krascha innan du får nog?
En gång till! En enda idiotisk romantisk gest till och sen...
Vad hon än säger. Om det blir ja är det jättebra!
Om det blir nej försöker jag inte mer.
- Vad är det för romantisk gest, då? - Jag ska mixa en CD åt henne.
Jag har en plan och behöver Robins extranyckel.
Jag förstår, men det funkar inte att vänta naken i en tjejs sovrum.
Vanligtvis... Martha's Vineyard 1999: Er vän och en mörkhårig au-pair...
Universum.
- Planen du talar om. - Minns ni första kvällen vi var ute?
Jag stal ett blått valthorn åt henne och det funkade nästan.
Det var otroligt, men hur kan du nånsin slå det?
Hon kommer närsomhelst.
- När får vi vår pizza? - Sluta nu. Vi fixar pizza sen.
Vänta...
Jäklar!
- Hallå! - Jag måste hämta extranyckeln.
Extranyckeln?
- Har jag en nyckel till din lägenhet? - Ja, jag gav dig den.
Den nyckeln, ja. Den har jag tappat.
- Jaha, då måste jag till låssmeden. - Nej... Försök att knacka bara.
Knacka? Mina hundar är inte så väldresserade.
Det är Janet Kagen från Russell House konststiftelse.
Du har fått vårt sommarstipendium. Hör gärna av dig. Hej då.
Robin, jag måste gå. Knacka bara.
- Sommarstipendium? - Bara knacka.
- Hej! - Hej!
Robin... Jag har sagt det förut, men jag har inte sagt det bra.
Det här är jag som bara säger det. Med stråkar...
Jag är galen i dig. Vi borde vara ihop. Vad säger du?
- Vad säger du? - Ja! Nej. Jag vet inte.
- Är det dina tre alternativ? - Det är så...
- Jag vet. - Jag tänkte titta på "Jeopardy"...
Det är en stråkkvartett i... Jag måste kissa.
Oj, ursäkta! Gå bara. Vi väntar.
När vi snackade förut, sa du att det fanns pizza.
Nej, jag sa att jag skulle fixa pizza efteråt.
- Kan vi ta det sen, kanske? - Visst.
Det blir ingen pizza.
- Okej. Vi pratar. - Okej.
- Vill ni ta en liten paus? - Tack. Vi behöver bara nån minut.
Ett stort livsbeslut. Men jag älskar era blå intrument. Ett internt skämt.
- Du är galen! - Rätt! Kom igen!
Jag har funderat på det. Det vet du. Men tänk på det här:
- Vi har precis blivit vänner igen. - Jag vet, men kom igen.
Vi vill olika saker. Det är kvar. Det försvinner inte.
Om det inte fungerar kan jag förlora dig som vän.
- Jag måste fundera på det här. - Okej, du kan fundera på planet.
- Ska vi åka till Paris över helgen? - Jag kan inte. Jag ska campa.
- Var det inte inställt? - Det blir av. Det bestämdes nyss.
...som skickar stormen ut i Atlanten. Det blir idel solsken! Sandy, Robin.
Tack, Lou. Men den blå himlen har minst ett moln.
Jag måste tyvärr meddela att jag kommer att lämna Metro News One.
En ära att ge er nyheterna på kvällen-
- och läsa tidningen för er på morgonen. Det vill jag minnas.
- Ska du sluta? - Jag har sagt upp mig.
Vi är inte kollegor. Var snäll och ät middag med mig.
Jag skojar. Jag har fått jobb på CNN.
- Grattis! - Grattis själv.
Vad menar du?
Joel undrade vem som borde ersätta mig som nyhetsankare.
Jag föreslog dig. Det tillkännages nästa vecka, låtsas överraskad.
Wow! Tack.
Och ja. Låt oss äta middag.
Vad sägs om under campinghelgen? Jag kan steka en grym korv.
- Du skämtar väl! Åk inte dit. - Det är ju företagets campinghelg.
Det låter också som nån slags dejt. Med Sandy... och hans korv.
- Är det inte en dejt? - Jag vet inte.
- Gillar du den här killen nu? - Jag vet inte.
- Ska ni bli ihop? - Jag vet inte.
- Jo, det gör du. - Nej. Jag planerar inte som du gör.
- Jag planerar inte allt... - Vad är allt det här då?
Varför kan du inte säga: "Robin, ska vi käka lite sushi?"
Det måste vara en stråkkvartett, Paris, blommor och choklad och...
- ...vara ihop resten av livet. - Vi är nog förbi sushi-stadiet.
Du är så skräckslagen för allt som är verkligt!
Som om du svävar i rymden. Ställ dig på marken, Robin.
- Lev här! Gör det här misstaget. - Jag måste fundera på det här.
Nej. Jag... kan inte fortsätta så här. Jag måste ha ett svar.
Om du vill ha ett ja nu, så går det inte.
Om det inte är ja, så är det ett nej.
Då antar jag att det inte var meningen.
- Bra försök, polarn. - Bra jobbat.
Se det positivt. Nu är det avslutat. Du kan äntligen gå vidare.
I helskotta heller! Det är inte över.
- Du satt precis här och sa... - Det spelar ingen roll vad jag sa.
Det kommer att bli så! Det är meningen, för att jag säger det.
- Paus. - Paus.
Paus. Marshall och Lily hade en regel om att ta paus under gräl.
- Grälen kunde pågå i dagar. - Ett målarstipendium?
- Jag hade aldrig tackat ja. - I Kalifornien?
Om inte Gud förhindrar det, kommer Robin att åka på campinghelgen.
Okej. Om det krävs ett ingripande från Gud, så får det bli så.
- Vad talar du om? - Jag ska få det att regna.
Robin får inte campa med den där killen, så jag måste fixa regn.
Ska jag smälla till dig igen? Det var kul.
Jag kanske är galen. Jag är galen, men jag har en plan.
Penelope, som du dejtade, doktorerar väl i indiankultur?
- Har ni kontakt? - Ja, fast vi inte har sex.
Vi träffas ibland. Det är klart att vi inte har kontakt!
Du måste kontakta henne. Hon ska lära mig hur man gör en regndans.
- Sa du regndans? - Ja.
- En regndans. - Ja.
- En dans för att det ska regna. - Ja.
- Vi ska hitta Penelope! - Nej.
- Jo! - Du tvingar mig att vara förnuftig.
Det passar inte mig.
- Vad fan ska jag hjälpa dig för? - Jag vet att vi inte funkade ihop.
- Vi hade ändå ett förhållande. - Vi hade sex två gånger.
- Sen dumpade du mig. - Två gånger.
- Barney, det finns inte en chans... - Allvarligt, kom igen.
- Jag måste få det att regna i helgen. - Varför det?
- Det finns en tjej... - Det finns en tjej!
Regndansen är en bön till naturen.
Den Store Anden uppskattar nog inte att vita använder den för att få sex.
Jag älskar henne. Om det inte regnar i helgen blir hon ihop med fel kille.
- Killen som är fel, är han en idiot? - Absolut.
Som Barney? Du försökte ragga upp min mamma!
Vi hade inte ensamrätt på varandra.
- Jag är med. - Sen gick vi tre upp på mitt tak.
- Kryp ihop och böj dig framåt lite. - Det krävdes fem tequila för dig.
- Jag kommer att slänga ner dig. - Du har så mycket av din mamma.
- Hon har spytt sen dess. - Hur fick hon så mycket choklad?
Minns du den där killen Ted? Jag kom hem och fann honom där-
- med stråkkvartett, rosor och choklad...
Vad gulligt!
Ja, men är det inte lite knäppt? En stråkkvartett, vem gör nåt sånt?
- Ingen gör så. - Precis.
Nej, raring. Ingen gör så.
Men jag är en hopplös romantiker. Nu kör jag upp handen i din hund.
- Så du tänker förbjuda mig att åka? - Vem talar om att förbjuda?
Jag påminner bara om bröllopet om några månader.
Jag hoppades att du skulle vara där. Jag är killen i tjusig kostym.
- Det är ju vad du alltid har önskat. - Ja, men det finns fler saker.
Jag har inte gjort någon av dem.
Jag måste göra det, innan jag slår mig ner för gott.
Så nu är det: "Jag måste göra det". När hände det här?
- Kanske när du sa att jag inte fick? - Jag sa inte så!
- Vi kanske inte borde gifta oss alls? - Kanske inte det.
Paus.
- Svälter du också ihjäl? - Fullständigt. "Red Lobster?"
- Hummer, hummer. Du är utsökt. - Jag älskar smörsås.
- Säg nåt dåligt med smörsås. - Det vågar jag inte.
Nej, Marshall. Vi har paus. Det finns ingen gråt i pauslandet.
Pauslandet är ett magiskt ställe med räkpopcorn och smörsåsfloder.
Det där är lustigt. Fortfarande lustigt. Nu... är det sorgligt.
- Gör jag rätt, Penelope? - Jag tror det.
- Ser det ut som riktig regndans? - Jag tror det.
- Har du nånsin sett en regndans? - Nej.
- Nej?! - Jag har läst mycket om det.
Handskrivet och antropologiskt...
- Har du sett någon regndans? - Jag har sett det på film.
Jag måste gå. En kille som har sett lite på "Cityakuten" ska operera mig.
Vi har betett oss som idioter i en timme.
Vad menar du med "vi", vite man?
Hur blev det så här?
Nyss var mitt största problem att Ted hade ätit upp chokladpuddingen.
- Det finns lite kvar. - Pax för den.
- Paus. - Paus.
Jag vet att det suger. Det är nåt jag måste gå igenom.
Jag ber dig inte att förstå eller vara glad över det.
Jag ber dig bara att stödja det.
Jag vill verkligen göra det, Lily. Men jag kan inte!
- Varför inte? - För att du skrämmer livet ur mig.
Om du blir konstnär, kanske tre månader blir för alltid.
- Kan du lova att det inte blir så? - Marshall...
Annars kan vi lika gärna göra slut. Jag vill inte vänta i tre månader.
Jag älskar dig, Marshall.
- Kan du lova att det inte blir så? - Paus.
- Vi kan inte ta paus längre! - Paus!
Varför ska jag ta paus?
- Pausfunktionen är jättebra. - Tack.
- Vad gör du, Ted? - En regndans.
Det är ingen regndans utan en fet unge med ett bi i byxorna.
Den Store Anden är nog inte kinkig. Det är tanken som räknas.
Hon ska åka om en halvtimme.
Det här är dina bästa år. Du slösar bort dem på den här tjejen.
- Varför gör du såhär? - För att jag älskar henne!
Jag sa det redan första kvällen och inget har förändrats sen dess.
Ja, jag vet att det inte funkar, men det måste!
Hör du mig, universum? Det är Ted Mosby som snackar!
Ge mig regn! Kom igen!
Kom igen!
Lägg av...
Fronten flyttar sig mot tri-state området-
- och Manhattan får sitt värsta oväder på ett årtionde.
Han gjorde det.
Robin! Hallå!
- Tackålov att du är här. - Campinghelgen regnade bort.
- Jag vet. Förlåt. - Det är inte ditt fel.
- Jo, det är det. Kom ner. - Det öser ner. Du får komma upp.
Nej, du måste komma ner.
- Varför? - Jag fick det att regna idag.
- Jag har gjort mitt. Kom ner nu! - Jag är inte klädd. Kom upp.
Jag kommer inte upp. Du måste komma ner hit!
- Jag skulle... - Jag vet.
Det var så det blev Robin och jag. Jag behövde bara fixa regn.
När jag åkte hem såg stan ut som vanligt.
Människorna såg ut som vanligt, men inget var som vanligt.
Över en natt hade allt förändrats.
Översättning: Pia Wallentin www.sdimediagroup.com