Var var vi? Juni 2006 och livet hade just tagit en ny vändning.
Pappa, du kan väl hoppa till mamma? Du har snackat i typ ett år.
Raring, allt det här är en del av berättelsen.
- Får jag gå på toa? - Nej.
Sommaren 2006 var både underbar och hemsk.
Den började jättebra för mig. Första dagen var otrolig.
Jag och Robin var äntligen tillsammans. Mitt livs bästa natt-
- hade varit er farbror Marshalls värsta.
- Så det är allt? Vi gör slut? - Förlåt, Marshall.
Jag måste åka till San Fransisco och ta reda på vem jag är, utan dig.
Det kan jag bara göra om vi inte pratar på ett tag.
Ett tag? Försök med aldrig.
Går du ut nu är det slut. Du hör aldrig av mig igen!
- Jag borde ringa henne. - Nej! Du kommer bara att ångra det.
När du vill ringa henne kommer du till mig, så slår jag till dig.
- Du är en bra kompis, Ted. - Hallå där!
- Hörde du den stora nyheten? - Att Lily och Marshall gjorde slut?
Och att Lily har dragit och att inget annat viktigt hände igår kväll - ja.
Herregud! Vad hände?
Hon stack. Jag vet inte om hon kommer tillbaka.
Jag fick inte ditt meddelande förrän jag vaknade. Jag är så ledsen.
Jobbigt, men vill du höra något som får dig på bättre humör-
- ...och dessutom hetsar upp dig? - Visst.
För första gången någonsin är vi tre singlar samtidigt.
Jag har drömt om den här dagen och det blir legendariskt!
Tillsammans regerar vi staden.
Så fort en tjej vill hämnas på sitt ex finns vi där.
Så fort en tjej vill lösa sina fadersproblem med promiskuitet-
-finns vi där.
Så fort en möhippa kör igenom staden i en limo-
- och skriker: "Vad händer, NY?" - är det vi som händer.
Mina herrar, vi ska just bege oss ut på...
Ni har gjort det, eller hur?
En sak jag lärde mig är att när kärlek börjar-
- och när den tar slut är den första månaden väldigt lik sig.
För det första tillbringar man den mesta tiden i sängen.
- Ens vänner står inte ut med en: - Han är kittlig! Du är så söt!
Det var en vacker låt. Så dumt!
Och man verkar aldrig ha kläder på sig.
Hej, Marshall! Är du hungrig?
Varför äta? Maten kommer bara att lämna mig.
Då är det i alla fall du som dumpar. Det är ju söndag - pannkaksdag!
Lily gjorde alltid pannkakor. Jag älskade dem.
- Så mjuka och varma. Perfekta. - Pratar vi fortfarande om pannkakor?
Du måste äta. Vad vill du ha? Du drack öl till middag.
Visst. Jag äter rester istället.
Han är bara hemma och får inget? Så är det ju när man är förlovad.
Han borde vara här och fira. Han är fri!
- Den rödhåriga tumören är borta. - Du borde skriva barnböcker.
Vet ni vad Marshall borde göra? Sluta vara ledsen.
När jag blir ledsen slutar jag och är häftig istället. Det är sant.
Det har bara gått en månad. Det var ju Lily som startade det.
Var lite schysst! Hon är också vår vän, hon tar bara reda på vem hon är.
Jag har en hel lista om det: Hon är självisk, omogen...
- Vad? - Gud, vad blå dina ögon är!
Bamsebjörnen!
Jag dejtade min drömkvinna och allt gick jättebra.
- För det mesta. - Jag hittade hennes schampo.
Det doftar lavendel och snäckskal. Hopp.
På något sätt erotiskt och trösterikt på samma gång.
- Det där är mitt schampo. - Oj, förlåt.
Jag trodde aldrig att han skulle somna!
Oj. Han ringer henne.
- Jag hör inget... - Han ringer henne!
Du har rätt. Jag ska inte ringa henne.
Jag har ringt henne och fatta: Hon har bytt nummer.
Som om jag skulle förfölja henne. Hon är inte så himla speciell!
Det finns fyra andra Lily Aldrin i San Fransisco.
Alla verkade bättre än henne när jag pratade med dem!
- Vet han att jag är här? - Ja. Hej, Robin. Hur som helst...
Det här måste ta slut. Ted, vi har just börjat träffas.
Vi ville inte gå för fort fram, men vi har en baby att ta hand om!
- Han gråter och håller oss vakna. - Har ni testat att ge honom bröstet?
De var tillsammans i nio år. Han måste få ta det i sin egen takt.
- Han sov på vårt golv igår natt. - Han såg en läskig film!
Han måste komma ut ur lägenheten och få frisk luft och solsken!
Mina herrar, hälsa Solsken välkommen upp på scenen!
- Barney, det här hjälper nog inte. - Vet du varför du inte går vidare?
Du minns henne naken. Man kan inte gå vidare förrän man glömt brösten.
Det är ett faktum. Den manliga hjärnan får bara plats-
- med ett begränsat antal bröstbilder, så kallade "b-pegs".
- Din hårddisk är fylld av Lilys! - Det finns många.
De försvinner inte förrän du skriver över dem med andra bröst.
Resan kan ta en miljon bröst.
Därför börjar vi här, min vän. Två i taget. De där räknas som fyra.
Det här är väl kul? Vi är utomhus, det är en vacker dag. Indians vinner!
- Det är skönt att vara utomhus. - Yankeefans, titta på skärmen...
- ...för en särskild överraskning. - Åh, nej.
Det är en stor lögn! Hon kommer att krossa ditt hjärta!
Ni kan släpa ut mig, men hon har ingen själ!
Vi har försökt allt! Han äter fortfarande inte pannkakor.
- Han är nog bortom lagning. - Det här är killars problem.
- Ni kan inte hantera hjärtesorg. - Vad rekommenderar dr Östrogen?
Att äta Häagen-Dazs och titta på "Love Actually" tills mensen synkats?
- Ja, så ska det se ut. - Herregud!
- Hur länge har du gjort det här? - Pappa lärde mig att skjuta.
När jag är ledsen kommer jag hit och påminns om att...
Pistoler är kul!
- Ted är liksom emot skjutvapen. - Därför ska han inte få veta något.
Vad läskigt det måste ha låtit! Jag menar bara: Säg ingenting.
- Vill du försöka? - Ja, för fan!
Ja, det var det här jag behövde.
Jag har känt mig så maktlös, men det här är makt! Det här är...
- Jag borde ha nämnt rekylen! - Marshall log när han kom hem.
Hade ni sex? Jag hade tänkt föreslå det härnäst.
Ibland måste man bara komma i kontakt med sin feminina sida.
Grattis! Du är den första som lyckats muntra upp honom. Du vinner!
- Vad vinner jag? - Vi ska resa bort i helgen.
Min farbror har ett romantiskt strandhus i Montauk.
- Han har haft tre affärer där. - Det måste vara ett fint hus!
Det blir härligt att få vara ifred. Klarar Marshall sig?
Ja, absolut. Jag mår mycket bättre nu.
- Ta min bil. - Menar du det? Tack!
Behöver du något är det bara att du ringer. - Snälla, ring inte.
- Vad är det? - Lilys kreditkortsräkning.
- Hon måste ha glömt att adressändra. - Och?
- Jag undrar vad hon köper där borta. - Nej! Inget bra kan komma ur det här.
Du har gjort för stora framsteg. Nej! Du kommer att tacka mig.
Du är en bra kompis, Ted.
5 augusti. Biljetter.
Till vad? George Clinton and The P-Funk All-Stars.
10 augusti. Tennisimperiet.
18 augusti. Mario's Bistro och hör här: Pet Palace.
Ni förstår väl vad det betyder?
Wow! Mario's Bistro!
- Ett perfekt ställe att hora runt på. - Bara det bästa är gott nog åt dig.
Åh, funklegenden George Clinton! Tänk att du såg mig på konserten-
- och tog upp mig på scenen för att dansa som Courtney Cox.
Och jag är så glad att du ville spela tennis med mig.
Marshall försökte få mig att spela tennis i nio år-
- men jag gjorde det aldrig. Jag älskade honom aldrig riktigt.
Jag har en present åt dig.
En iller! Jag ska köpa mat åt den på Pet Palace, här bredvid!
Jag har alltid velat ha en, men Marshall har en hemlig illerfobi.
- Det fick du säkert inte berätta. - Det har du helt rätt i!
- Jag älskar dig, funklegenden. - Jag älskar dig, Lily.
Just det, Marshall. Hon är min! Nu ska hon få leka med mitt hår.
- Det var det knäppaste jag har hört. - Ja, varför är du rädd för illrar?
- De är ursöta. - De är lurviga, tubformade råttor!
De där är gamla betalningar. Alla nya finns på Internetkontot.
Man kan se kreditkortsaktivitet sedan två timmar.
Men, alltså... Låt bli.
Varför pratar du ens?
Det är ju inte som att han har lösenordet. - Åh, han har lösenordet!
Det finns en betalning från idag: The Kellet Hotel.
Det är inte sant. Lily är tillbaka i New York.
Är Lily i New York? Jag trodde att hon skulle ringa mig då.
- Det är därför jag har hållit ihop. - Var det här att hålla ihop?
- Nu ringer jag henne. - Nej! Det här ändrar inget. Kom här.
- Du kan väl kolla honom i helgen? - Ska jag sitta barnvakt?
Tjugo dollar. I timmen. Och pizzapengar.
Vad sägs om att göra det gratis? Annars gör vi så här när vi träffas.
- Kom hit, min lilla raringsälskling. - Okej, då! Sluta vara ett par!
- Marshall! - Det är fel, men jag måste.
- Allt vi har jobbat för... - Vi var ihop i nio år!
Lily Aldrins rum, tack. Tack så mycket.
- Lägg på luren. - Det kan jag inte! Missilerna...
En kille svarade. Det är en kille på hennes rum.
Jag åker dit. Jag måste säga att jag älskar henne.
- Det kan du inte göra! - Jaså? Varför inte?
- Det tog mig 56 dagar att komma hit: - För att du är patetisk!
Förlåt, men just nu är du inte Marshall. Du är ett gnälligt-
- schamposniffande spöke som inte har en chans med någon som Lily.
Vet du vem som skulle ha en chans? Marshall. Den riktige Marshall.
Åker du dit så här kommer han aldrig att förlåta dig.
Vad jag än säger kommer du att göra motsatsen, så ha en bra helg!
- Får vi fortfarande låna bilen? - Modigt. Modigt att satsa på bilen.
Vad? Du tycker att jag var för hård mot honom.
- Jag sa ingenting. - Du ville att vi skulle vara hårdare.
- Ja, men inte ge honom en snara. - Men en 9 mm är okej? Ja, jag vet.
- Så du är en skjutgalning? - Nej, jag är pistolentusiast.
- Vem du hur många som dör... Okej! - Andra tillägget försvarar rätten...
- Jag var för hård mot honom. - Lite.
- Jag ska se hur det går för dem. - Barney här.
- Hej! Var är ni? - Hjälper kvinnor att bekosta skolan.
- Strippklubb. Mår Marshall bra? - Jadå, han mår toppen.
- Marshall! Berätta för Ted... Oj, då. - Redan?
- Vad då: "Oj, då"? - Han är borta.
- Han kommer att åka till hotellet. - Skit, det har du rätt i.
- Ni hittar honom och jag stannar här. - Barney!
- Fanns det någon bubbelpool där? - Ja, en jättebra.
Hej! Vilket rum har Lily Aldrin?
Marshall! Vad hände?
Jag åkte upp till Lilys våning. Jag hade ett tal i huvudet.
Allt jag har velat säga om kärlek och respekt. Jag knackade på.
- Knockade du Lilys nya pojkvän? - Ja...
- Det var inte hennes pojkvän. - Vem var det?
Han hette Joey Adalian. Han var identitetstjuv.
- Tidigare i somras: - Åh, vad pinsamt!
Jag vet att jag hade växel. Jag vet, ursäkta.
Nu! Nej, det var en knapp. Bara en knapp!
- Tar ni kreditkort? - Ja, det gör jag.
Så Lily är inte tillbaka och har ingen pojkvän. Det är väl bra?
Jag vet inte... Kreditkortsbetalningarna-
-var det enda jag hade kvar av henne.
Nu vet jag inte var hon är eller vad hon gör. Hon var mitt liv.
Första dagen på college var jag skitskraj.
På rummet fanns min rumskompis. Han låg på sängen med hörlurar på.
Han log stort, som om han inte brydde sig om något.
Lycklig. Inte rädd för något. Det var du!
- Du, innan du träffade Lily. - Ted.
- Ja? - Jag var hög den dagen.
Jag var så hög att jag trodde att du var dekanen.
Jag menar bara att det finns en version av dig, utan Lily.
Hon får inte stjäla din identitet som han stal hennes.
Okej. Då är det löst.
Från och med imorgon är jag okej igen.
Det var han inte. Så funkar inte livet.
Nästa dag hittade han en gammal strumpa och vi började om igen.
- Sedan en morgon... - Ted, kom och kolla här.
Vad är det nu? Marshall, vad håller du på med?
Det är söndag, pannkaksdag.
Det tog honom 67 dagar och en omgång äckliga pannkakor.
Marshall var tillbaka från de döda. Baseboll och pistoler kan hjälpa-
- men det enda som verkligen läker ett brustet hjärta är tid.
Översättning: Madeleine Lindh www.sdimediagroup.com