Att vara gift? Är det annorlunda?
Nej. Jag får karpaltunnelsyndrom och kramp i händerna.
Man gifter sig väl för att slippa göra det själv?
Nej, det är från att skriva alla tackkort.
- För det mesta. - Ja, man skriver hela tiden.
Vi måste skriva blanketter, dödsformulär, tackkort...
Dödsformulär ger råd om vad man gör om maken går bort.
All information man behöver på ett enda ställe.
Ja, kontoninformation, adresser, ett personligt brev. Allt sånt.
Jag tar nästa runda.
Jag är så dum. Jag visste inte att man skulle skriva ett brev.
Lily får bara kontoutdrag och instruktioner om kremeringen.
- Marshall brownies. - Jag är en dålig äkta make.
Nej, jag skriver brevet i kväll. Allt ska bli bra.
Det stämmer. Om du inte hinner dö innan.
- Men det lär inte hända. - Ja, är det nåt vi verkligen vet...
...så är det att han inte dör innan brevet är skrivet.
Jag utmanar Gud att förgöra den helt friske...
Jag fattar! Jag är vidskeplig. Ni gör mig illa till mods.
Det funkade inte, ser ni?
Ni är knäppa.
Efter Robins och min separation ville hon bort.
Bort från hemmet, vardagen och hennes vanliga jag.
Jag var så spänd i New York.
Här nere delar man på allt.
Det är som en stor skimrande boll av positiv energi.
Undrar om nån har tänkt så förut.
Här - ät lite.
Om fisken tar slut så fångar jag mer.
En trumcirkel. De är alltid olika. Vi går och kollar!
- Där var jag i trumcirkeln... - Var du topless? Kolla, Ted.
- Jag har sett dem. - Det verkade vara en kanonresa.
Den Robin som åkte är inte samma Robin som återvände.
- Vad många nakna människor... - Du har inte förändrats, Scherbatsky.
Du är en whiskydrickande, rökande, vapengalning från New York.
Bara skor och tröja. Vilken look.
Du är ingen masserande, vindsurfande, bongospelande-
- nykter, vegan, hippie som ditt blivande ex Gael. Håll med, Ted.
- Jag är glad för Robyns skull. - Tack.
Som att leka gömma nyckeln bland alla könsdelar.
Men det är lätt att hitta nyckeln.
Jag gillar att leva livet som Gael, vilket jag gjorde i Argentina.
Snälla du. Semesterflörtar har ett bäst-före-datum.
Gael har ett bäst-före-bonk-datum på sig.
När flörten börjar lukta illa så ryker han, som sur mjölk.
Då blir du den vanliga Robin, den som vi gillar.
- Håll med, Ted. - Jag är glad för Robyns skull.
- Inom tre dagar... - Nu kommer han. Byt språk.
Inom en triad av solperioder inser du bristen på kompabilitet-
- i förbindelsen och avslutar ert förbund.
Jag är transformerad. Jag vidhåller ovansagda ambition och filosofi.
Vad talar vi om? Baseball?
Förloppet lär reversera och gnaga dig i sätesmuskeln.
- Ratificera min hypotes, Ted. - Jag fröjdas över sagda tillstånd.
Senare skrev Marshall brevet som han hoppades aldrig skulle läsas.
Min käraste, sötaste Lily Pad.
Låt det här brevet vara en ledstjärna-
- en liten eldfluga som leder dig genom de kommande åren.
Min kärlek till dig består, högre än Himalaya-
-djupare än en skotsk insjö.
Om min död sker under mystiska omständigheter - se upp.
Lita inte på nån - inte ens Ted.
Framförallt inte på Ted.
Jag finns alltid i ditt hjärta. Min kärlek till dig är odödlig.
All min kärlek, din marshmallow.
M. Bankomatkoden är 5-4-5-9.
Lärarnas pensionskonto är A-3-9-3-2. Avboka Vogue. L.
Min vindsurfingbräda hade flutit bort-
-och hajen närmade sig.
Man flyr genom att slå hajen på nosen.
Men jag sa: "Broder Haj. Vi är båda Moder Jords barn."
Det är allt jag minns innan jag vaknade på sjukan.
- Vilken kille. - Ja, kolla hur lätt han har det.
Ja, vi får jobba järnet för att få tjejen att släppa till.
Alla tjejer blir som hypnotiserade av hans inte helt korrekta språk.
- Varför då? - Han är snyggare än oss.
Nej. Det är för att han inte kommer härifrån.
Med brytning och oskyldigt leende går allt som smort.
- Ja, men du åker om ett par dar. - Jag önskar att vi vore turister.
Men du... Vet du vart jag alltid har velat åka?
NEW YORK CITY
Vi är från en by i södra Frankrike. Vårt plan går tidigt på söndag.
Hej, tjejer. Ursäkta att vi stör, men vi är lite vilse.
På vilken gata står Frihetsgudinnan?
Den står faktiskt på en egen ö.
Det stämmer. Tack så mycket...
Jag heter Ignatius Peabody Nobel, från East Westerton, Missouri.
Det här är min vän Ted.
- Hej, jag är Colleen. - Jag är Lindsey.
Ni tjejer är så snälla mot oss. Vad tror ni om...? Glöm det.
- Nej, vad då? - Vi åker hem söndag morgon.
Det vore kul med New York-bor som guider.
Vi är upptagna ikväll, men imorgon eftermiddag? Efter lunch?
Ser man på! Ska vi ses här, framför McLaren's Pub?
- Baren suger, men okej... - Jaså? Den verkar vara okej.
- Den är cool. - Vi ses imorgon.
Det verkar vara en bar där många coola människor hänger.
- Går det fortfarande bra med Gael? - Ja, det är kanon. Otroligt.
- Fantastiskt. Grymt. - Okej, vad är problemet?
Här hemma blir jag arg på det som jag gillade på semestern.
Smaka. Upplev maten.
Så gott...
- Smaka. Upplev maten. - Soffan...
Vi är ensamma. Jag måste ha dig.
- Jag måste ha dig. - Datorn...
En annan sak. Jag hittar sand överallt.
Senaste stranden var i Argentina. Var kommer den ifrån?
- Du kanske återfår din personlighet. - Det vill jag inte.
Jag var så lycklig därnere. Nej, nu har jag gnällt tillräckligt.
Jag utvecklas. Jag ska följa med strömmen.
Gael, du kissar när jag duschar.
Okej. Gamla Robin hade sagt: "'Occupado', snubben."
Men nu är det lugnt. Pissa på.
När du är klar kan du väl komma hit till mig?
Det är okej med mig, raring.
- Gael, det är en knäppskalle... Hej. - Hej! Goda nyheter.
Jag mötte nya resevänner idag. De ska bo med oss på obestämd tid.
God dag!
Kan du signera det här tackkortet?
Oj, båda sidorna...
Du skrev tackkort till min brylling vars present fortfarande är oöppnad.
- Det är så... oj! - Det är en fin mixer.
Om du gillar den så gift dig med den.
Nej, vi fick mixern för att vi gifte oss.
- Vad är det för fel? - Inget. Vad skulle vara fel?
När du dör blir dina sista ord till mig: "Avboka Vogue."
- Hur kunde du öppna mitt brev? - Det var knappt ett textmeddelande.
Nästa gång du skriver nåt så kort så se åtminstone till att det rimmar.
- Det var vårt första bråk som gifta. - Oh, baby.
När ni besöker New York finns det en massa skoj att se och göra.
-Tjejerna tog oss till Tater Skins.
Ja, det är nog det bästa som finns på östkusten.
- Jag måste gå till damernas. - Jag med.
Vilken enkel dejt. Jag prövar ett "knack-knack, vem är där-skämt?".
Jaså? Vi har träffat de två mesigaste i hela New York.
- Jag ser, snubben. Vad är det? - Stanna kvar.
Vi är nära att gå från "utifrån stan" till "inne i trosan".
- Okej, Ignatius. En timme till. - Bra.
Våra vänner bjöd in oss på party. Vill ni följa med?
- Knack, knack - vi följer med. - Ja!
Kort meddelande: Jag är så glad att ni är här, medresenärer.
Några regler... Nej, riktlinjer som ger harmoniskt boende.
Riktlinje för harmoniskt boende nummer ett:
Man diskar i diskhon och kissar i toaletten.
RFHB nummer två: Marijuana är olagligt i USA-
- även om det bakas in i muffins som nån råkade äta till frukost-
- innan de går till jobbet som nyhetsuppläsare.
"Se på min hand..."-
- "den ser helt knäpp ut" är inte okej att säga i sändning.
Och nummer tre: Jag...
Nummer tre: Försök att vara så tysta som möjligt.
Jag måste ta en lur. Jag är fortfarande rätt påtänd.
Allt är så ljust, även på kvällen.
Inte konstigt att stan aldrig sover.
Varför tog vi FDR och inte Hudson?
Nu kan han alla gator. Han har tittat på för många "Steinfeld" -repriser.
- Vart ska vi? - 148:e och Brook Avenue.
I South Bronx? Vid den här tiden på natten? Vi lär bli dödade.
De här New York-borna kan stan bättre än vi, så lugna dig.
Vi är i mycket dugliga händer.
- De var tre stycken, med två vapen. - De tog pengarna och resecheckarna.
- Hej, baby. Jag tänkte på vårt bråk. - Ja?
Det förvånar mig att du inte har bett om ursäkt ännu.
Du vill verkligen börja om.
Du börjar snoka efter sånt som inte rör dig före min död.
- Är det så viktigt, så skriv brevet. - Jag klarar inte tanken utan dig.
Inte ens för att skriva det dumma brevet. Så är det.
- Sen öppnar och läser du det. - Nej, jag lovar att inte göra det.
Okej, jag skriver ett brev till min dödsmapp.
Skulle du kunna tänka dig att vara lite snuskig?
Vad sägs om en massa snusk, med lite oskyldigt instoppat?
Du är bäst. Och kanske några polaroidbilder?
Nu drar vi. Kvällen är en katastrof.
Va? Kvällen är kanon. Vi överlevde ett rån. Vet du vad det betyder?
- Tack-gode-gud-för-att-vi-lever-sex. - Ja.
Det slår friade-du-till-mej-sex som jag bara haft fem gånger.
- Snälla, Ted. Vi är så nära. - Okej då.
Jag har aldrig jobbat så hårt förr.
Vi behöver nog åka hem till oss och lugna ner oss.
Ja, jag vill bara fira att vi överlevde. Förstår ni?
Jag med. Var bor ni?
- West Village? - Nära. West Orange.
West Orange i New Jersey? Bor ni inte i New York?
- New Jersey? - Teddy.
- Det är lugnt, det är typ New York. - Nej, nej.
New Jersey är inte "typ New York". Ni är inte "typ New York-bor".
- Vad vet du om det? - Därför att jag bor här!
Ja, vi låtsades vara turister så att vi kunde få omkull er.
Men det är ingenting mot att låtsas vara New York-bor.
Det är världens bästa stad. Man måste förtjäna att bo där.
Så ni kan krypa ner i avloppet som ni kallar Holland Tunnel-
- och spola ner er själva till "typ New York".
Jag kan göra mycket för ett ligg, men jag åker inte till New Jersey!
Så du är inte från Missouri?
Jag är så lurad...
God natt. Kan ni ge oss skjuts?
- Sir, kan vi också få skjuts? - Jag är född och uppvuxen i Newark.
- Snälla, kan du vara lite tystare? - Vad har hänt med dig?
Du skulle ju inte förändra dig, men titta...
Ingen solbränna. Inga flätor med pärlor.
Ingen frodigt vildvuxna ben eller armhålor.
Du ska till jobbet. Vad är det som händer?
- Jag måste ha ett jobb. - "Jag måste ha ett jobb."
- Herregud, så amerikanskt. - Du vet att jag är från Kanada.
Vad hände med det viktiga, som att göra egna smycken?
Ligga på stranden och tänka på fred.
Bryr du dig inte om att tänka på fred?
Jag insåg just en sak.
- Att du har gått vilse. - Nej, att du verkligen suger.
Du är trist, mesig och drar in sand. Allvarligt, var kommer sanden ifrån?
Du är inte mitt riktiga jag, utan mitt semester-jag som ville bort.
Kommer du inte ihåg Argentina?
- Vill du inte tillbaka? - Vad håller du på med?
Låt det bara ske...
Okej, ut med er! Jag sa: Ut med er!
Okej, okej... Herregud, vi sticker.
- Michael Moore hade rätt om USA. - Jag är från Kanada!
- Robin! Är du okej? - Nej, det är jag inte.
Gael, hör på. Vi måste prata.
Efter deras separation blev Robin sig själv igen.
- Välkommen hem, Scherbatsky. - Kul att vara tillbaka.
Det är knäppt. Inatt drömde jag om semester-Robin igen.
- Jag lyssnar. - Nu gick vi hela vägen.
Hon må ha varit sandig, men den tjejen visste vad jag gillar.
Okej, jag är färdig.
Men jag vill inte att du läser det, såvida inget händer.
- Lovar du att inte öppna det? - Ja, vad står det?
- Marshall, jag menar allvar. - Okej.
Jag lovar att jag inte ska öppna det innan din död.
Under 22 underbara års äktenskap höll Marshall sitt löfte-
- tills 1 november förra året då han tyvärr...
Avslöjad! Jag visste att du skulle läsa det. Du suger fett, Marshall!
Var det allt? Suger jag fett?
Ja, du suger fett! Du lovade, men du läste det ändå.
- Du ljög också. Var är snuskbilderna? - Okej, jag ska ta några snuskbilder.
- Jag vill inte ha dem nu. - Vad menar du med det?
Ingenting. Du är vacker.
Jag lär älska bilderna. Du är så vacker.
Text: Leo de Bruin www.sdimediagroup.com