Jeg trodde at Stella Zinman var jenta for meg-
-til hun forlot meg ved alteret.
Så da jeg møtte henne syv måneder senere, fantes bare én vei å gå.
- Stella! Hyggelig å se deg. - I like måte.
Og Tony! Hvilken hyggelig overraskelse.
En hyggelig overraskelse er når et fallende kassaskap flater dem.
- Sa du ingenting? - Vi hadde en fin prat.
- Så gikk vi til hver vår kant. - Du ødela sjansen. Eller hva?
- Pent gjort. - Hva?
Han var rolig, hvilket var helt riktig.
På en skala fra...
Jeg har genseren din ennå, og iblant sitter jeg i badekaret-
-i timer og bare lukter på den.
- ...hele veien til... - Her er min nye forlovede.
Hun er Stella, men hun er fransk og har, som dere ser, enorme mugger.
Enchanté.
- Du klarte det perfekt. - Jeg kan bedre.
Du fikk Stella til å tenke: "Ted virket så kul i dag."
"Valgte jeg feil fyr?" Om en uke er hun tilbake.
Fronten hennes også.
Kjente dere? Det var visst en "hva skjer"-rystelse.
Jeg vil ikke ha henne tilbake, eller fronten hennes.
Dette var et skritt mot å komme videre.
Og jeg mente det.
Men den kvelden begynte jeg likevel å lure.
- Jeg gjorde en feil. - Jeg vet det.
- Jeg er en bedre person enn deg. - Absolutt.
Vi blir sammen igjen og knuller mer.
Hei, Ted.
- Kom inn. Det er overhodet ikke rart. - Ted. Teddy, Ted, Ted, Ted.
Det var galt å rappe noens forlovede.
Det var en kamp. Jeg var oppe om nettene, av feil grunn.
Iblant av riktig grunn. Vi hadde jo ikke møtes på fem år.
I begynnelsen var det selvsagt helt vilt.
Lamper knuste, møbler fløy. Ser du den bare flekken?
Vi gikk videre. Jeg, Lucy og Stella ville flytte til L.A.
Jeg ville bli manusforfatter. Så møtte vi deg, som så så trist ut.
Trist? Det var snarere jovial likegyldighet.
Du liknet en dachs med svak rygg som trekker seg fram på en vogn.
- Hva gjør du her? - Jeg vet at jeg kan virke tøff.
Men jeg fikser ikke å såre noen.
Skjebnen vil at jeg retter opp dette.
Jeg kan ikke fylle krateret Stella etterlot i hjertet ditt.
- Jeg har deitet mye. - Og du fikk sparken.
Jeg ble småbedriftseier. De er økonomiens ryggrad.
Nei. Min familie har mye penger, og jeg vil bruke dem nå.
Er Tony rik? Å, Ted.
Si at han skrev en sjekk, en stor, feit sjekk.
Så stor at den ikke tar av trøya når den bader.
Så stor at hvis du ligger med den, sier du ingenting til kompisene.
- Det er en stor, feit sjekk. - Så stor at når den flyr...
...burde den bestille to stoler.
- Det er en stor, feit sjekk. - Ja. Han skrev ingen sjekk.
Jeg tilbyr deg en jobb. Familien gir Columbiauniversitetet penger.
Jeg har kontakter. Vil du designe...
Hjertet fløy opp i halsen. Et bibliotek, studentsenter?
...din egen skoleplan som professor i arkitektur?
- Nei takk. - Hva: "Nei, takk"?
Du ville vært en flott professor. Du er kunnskapsrik.
Du er flink til å snakke og når det trengs-
-kan du anlegge et fint halsskjegg.
Jeg skal ikke bli professor i arkitektur.
Det blir man når karrieren er over.
Småbedriftseier. Økonomiens ryggrad.
Jeg tar ikke jobben. Nytt tema.
Ok, jeg fikk nettopp en fartsbot på 200 dollar.
- Kunne du ikke snakke den vekk? - Det går ikke.
Jeg har gjort det. Det var i... 1998.
- Hvor er brannen? - Det er ingen brann.
Det er faktisk fyr på grillfesten jeg skal til.
Burgere, ribs, bratwurst....
Vet du hvor farlig det er å...
- Sa du bratwurst? - Ja, bratwurst.
Mamma marinerer dem i øl i to dager.
Jeg kan sverge på at på en av de tykke...
...saftige, hickoryrøkte bratwurstene sto det noe.
- Hva sa du? - Hva sto det?
"Tilhører Minnesotapolitimann Jorgenson."
Liker du bratwurst, politimann Jorgenson?
Denne adressen? Følg meg, og ligg på hornet. Det blir en del rødt.
Jeg hadde gjort det samme om jeg skulle på grillfest.
- Det skulle jeg jo... - Man må kjenne motstanderen.
Jeg så at han var bratwurstelsker. Han var andpusten av å gå-
-og han hadde sennep på hylsteret.
Marshall Erickson, manipulerer politiet med pølse. Hett.
Skulle ikke jeg kunne snakke bort en bot?
Jeg er Barney Stinson. Mester i manipulasjon.
Jeg kan få en stripper til å betale meg for lapdansen.
Utfordringen akseptert... Vent!
Jeg fatter ikke.
Jaha. Ted...
- Hva er det nå? - Du vil være arkitekt.
En fyr fra skolen vil bygge nytt hus.
- Jobben er din. - Jeg trenger ikke din hjelp.
Her er tilbudet.
Det er en stor, feit sjekk.
Da setter vi i gang.
- Førerkort og vognkort. - Selvsagt.
Dette er et gavekort på en skreddersydd dress.
Er vi ferdige?
375 dollar!
Og han beholdt gavekortet. Jeg må be Emilio om...-
- ...å sy skrittet for kort. - Du er elendig på dette.
- Som om du har snakket bort en bot. - Klart det.
Søte jenter får ingen bøter. Hun har sikkert blitt stoppet mange ganger.
Opprørende! Og grunnet på fakta.
Førerkort og vognkort.
Nei. Ikke gråt. Ingen fare.
Ingen bot for deg. Kjør litt saktere neste gang, bare.
Takk.
Jepp!
Unnskyld. Jeg glemte visst noe i New Jersey.
- Hvordan var lunsjen med rikingen? - Det begynte veldig bra.
Huset skal feire landskapet uten å overmanne det.
Som da Frank Lloyd Wright skapte Falling Water, 1935.
Du gjør sikkert en god jobb. Jeg tenker mest på vaskekjelleren.
- Vaskerommet? - Det må være 5 x 5 meter.
Keramiske fliser fra gulv til tak.
Jeg liker å vaske selv, og innimellom blir det klissete.
- Klissete? - Klissete.
Stållenker skal henge fra taket tre meter fra gulvet.
Der henger vaskeposene mine i tre dager...
...og tre netter, før jeg... vasker dem.
- Han ber deg visst om å designe... - Et morderhus.
Ja, det er det.
Som kampsportsutøver er jeg trent til å følge instinkter.
Mitt instinkt sier at dette føles bra.
Biffen er så blodig.
Ikke sant? Ikke sant?
En siste bekymring: Lydisolering.
Jeg lager støy når jeg vasker. Jeg skal vise hva jeg mener.
Jeg går til vaskerommet mitt. Du sier om du kan høre meg.
- Han virker litt vill? - Ja.
Spinnvill. Men dette fikser du.
Du kan ikke designe et morderhus!
- Du kan ikke designe et morderhus! - Jeg skal ikke!
Kom igjen.
Min kone skal akkurat føde. Vannet er gått!
- Hvor er kona di? - Hun tok andre bilen.
- Dette er italiensk skinn, så... - Nei.
Jeg beklager de morderhusplanene. Det var min feil.
Ny plan. Du, min venn, skal bygge en ektemann til Frihetsgudinnen.
- Jeg har kontakter i rådhuset. - Jeg vil ikke ha din hjelp.
- Du må ikke gjøre dette. - Jo.
Jeg vet hvordan jeg savnet Stella da dere var sammen.
Du må føle det samme nå.
La meg roe deg ned.
Jeg vil ikke ha Stella tilbake. Hun løy og forlot meg ved alteret.
Hvem gjør sånt? Jeg trenger henne ikke. Lykke til.
Perfekt. Hvilken lettelse.
Så gikk Tony, og jeg begynte å legge alt sammen bak meg.
Trodde jeg.
- Stella. - Tony slo opp med meg.
Ok. Tony gjorde det slutt med deg?
- På grunn av noe du sa. - Fikk du Tony til å dumpe Stella?
Beklager, men du får lov til å gi meg lanken.
- Vi snakker i oppgangen. - Jeg venter.
Hva gjør du her?
Dette kommer rundt sju måneder for sent...
...men her kommer det. Jeg har vært forelsket i Tony siden skolen.
Vi var sammen lenge, men så ble jeg gravid.
For to 19-åringer ble det for mye, så vi gjorde det slutt.
Jeg fokuserte på å være mamma. Jeg glemte Tony.
Jeg glemte tanken på å være forelsket.
Så kom du og minte meg på det, og jeg elsket deg for det.
Jeg elsket deg så høyt at det nesten holdt.
Men jeg elsket hele tiden Tony.
- Ta ham tilbake. Han er lei for det. - Det er ikke hva som foregår.
Gå inn igjen, mrs Matsen.
- Hyggelig å se deg, Stella. - Kan du snakke med Tony?
Han hører på deg. Du fikk ham til å ombestemme seg.
- Det er fælt å spørre, men... - Ja, det er det.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Jeg elsker ham.
Du elsker ham. Og nå appellerer du til romantikeren i meg?
Er det din strategi? Den fyren fins ikke mer.
Jeg har ingen slike følelser, takket være deg.
- Kyss ham, skatt. - Gå inn igjen, mrs Matsen!
Du fikser det. Du fikser det.
Du fikser det.
- Førerkort og vognkort. - Unnskyld?
For et så vakkert ansikt kreves det førerkort-
- og en så eksplosiv kropp må vel registreres hos myndighetene.
- Ut av bilen. - Hvorfor? Er jeg under arrest?
Nei, men du er snart under meg.
Nei. Usant. Hendte ikke.
Det er en replikk fra en pornofilm. Jeg laget den selv.
Forskjellen mellom mitt liv og en pornofilm er lyssettingen.
- Du lyver. - Jeg sverger på min mor.
Jeg sverger på Goliath National Bank, på dressene mine.
- Jeg lyver ikke. - Han løy. Her er hva som skjedde.
- Kyss ham, skatt. - Gå inn igjen, mrs Matsen!
- Kan jeg ikke gjøre dette bedre? - Nei.
Det er Barney! Hjelp meg!
Rolig. Hva skjedde?
Noe så eksplosivt må vel registreres hos myndighetene.
- Ut av bilen. - Hvorfor. Jeg er under arrest?
Ja, du har 15 fartsbøter på tre dager.
- Ut av bilen. - Men min kone skal jo føde.
- Jeg har en pølse til deg! - Ut av bilen!
Kom til Brazzaville, New Jersey, og fiks kausjon.
- Jeg er midt i noe her. - Skynd deg.
De har satt meg med tøffe forbrytere.
- Får vi tilbake sprayfargen? - Redd meg, Ted.
Vil du gjøre noe for meg? Skyss meg til New Jersey.
Du betaler vel veiskattene? Jeg fleiper.
Så vi dro til New Jersey-
- fikk ut onkel Barney og dro hele veien hjem.
Hvordan har den heite franske med enorme mugger som du dater det?
- Claudette? Hun har det fint. - Hun er din heiteste jente noensinne.
Noensinne! Ha det, Stella.
Nok en gang:. Jeg er lei for alt.
- Hva det nå er verdt. - Jeg snakker med Tony.
- Er det sant? - Jeg vil at du skal være lykkelig.
Og slik ble det. Jeg husker ikke hva jeg sa, men han ombestemte seg.
Neste dag dro de til California.
Stella startet en ny hudklinikk.
Og mot alle odds lyktes Tony som manusforfatter.
Filmen "Bryllupsbruden" ble en hit. Men det tar vi siden.
Men forklar meg en ting. Hvorfor Tony? Er det pengene?
Kung Fu-pyjamasen? Hva er det?
Han er den rette.
- Den rette. - Det er litt teit, men sånn er det.
Jeg skal si noe som jeg har klart å holde for meg selv.
Det du og Tony har...
...det jeg et øyeblikk trodde at du og jeg hadde...
...det jeg vet at Marshall og Lily har...
...vil jeg også ha. Det vil jeg.
Jeg venter på at det skal skje og venter på det...
...og jeg er vel bare...
...lei av å vente.
Det er alt jeg har å si om den saken.
Jeg snakket meg ut av en fartsbot en gang.
Jeg kjørte vel i 140 på en landevei-
- og ble stoppet. Politimannen går ut av bilen sin.
Han dukker fram og sier: "Jeg har ventet på deg hele dagen."
Jeg så på ham og sa: "Unnskyld. Jeg kom så fort jeg kunne."
- Er det sant? - Nei, det er en gammel vits.
Jeg vet at du er lei av å vente.
Du må kanskje vente litt til, men hun er på vei, Ted.
Hun kommer seg hit så fort hun kan.
- Ha det, Stella. - Ha det, Ted.
Hun oppsporet meg via telefonkatalogen.
Det var siste gang jeg skrev navnet mitt i undertøyet.
- Hei! - Hei, Lily. Du er tilbake!
Da du dro den peanøttsmør- og syltetøyvitsen, ble jeg kvalm.
Men jeg kom til å tenke på den i dusjen i morges, og begynte å le.
Peanøttsmør. Jeg forstår nå at jeg kanskje overreagerte.
- Marshalls ord, ikke mine. - Godt å se deg igjen, Lily.
Takk. Hva har dere gjort?
Jeg skal til en amnesiavdeling med bilder av barn og en ring-
- for å finne den heiteste pasienten/kona og...
Det holder for i kveld. Jeg må venne meg til dette. Ses i morgen.
Tekst: Lene Kjølner www.sdimediagroup.com