I tidligere afsnit:
Sammy.
Tag din bror udenfor. Så hurtigt du kan. Nu!
DERES MOR DØDE PÅ MYSTISK VIS
NU ER TO BRØDRE...
Far er på jagt og har ikke været hjemme i et par dage.
...PÅ JAGT EFTER SVAR
Det er fars bog. Han ser gerne at vi fortsætter hans arbejde.
Redde folk og jage væsener. Familieforetagenet.
Ville mor ønske dette for os?
- Jeg kan ikke gøre det alene. - Jeg kører.
Roosevelt Psykiatrisk Hospital
INGEN ADGANG
Vi kan ikke holde de unger væk.
- Hvad er det? - Nå ja, du kender ikke historien.
Alle byer har deres historier. Vores hedder Roosevelt Hospital.
Det skulle være hjemsøgt af patienterne.
Efter en nat derinde er man sindssyg.
Hallo! Det er politiet.
Politiet.
Har de unge haft boltsakse med? Kom, vi deler os.
Ja.
VARMECENTRAL
Hallo?
Godt. Ud med jer.
Kelly, kan du høre mig?
- For pokker. Hvor har du været? - Derinde.
Så du noget?
Næ.
Vogn 1-4 her. Vi returnerer nu.
Forstået.
Hvad? Vil du stadig ikke tale til mig?
Jeg har sagt undskyld, Walt. Hvor mange gange skal jeg sige det?
Nej, sidst var far i Californien.
Da han kommer til dig efter våben, havde du måske set ham.
Ring, hvis du hører noget. Tak.
- Helt i orden. - Har Caleb ikke hørt fra ham?
Nej. Samme gælder Jefferson og pastor Jim.
- Er der nogle spor i journalen? - Ikke lige umiddelbart.
Han skriver ligesom Yoda.
Måske bør vi efterlyse ham gennem FBI.
Det har vi talt om. Far bliver pissesur.
Jeg er ligeglad. Efter alt det i Kansas.
Han skulle have været der. Men du ringede forgæves til ham.
- Hvor er min mobil? - Han kan være død.
- Sig ikke sådan. Han er ikke død. - Gemmer han sig? Har han travlt?
- Det er da løgn. - Hvad?
Det er en sms. Det er koordinater.
Tror du, den var fra far?
- Han har før givet os koordinater. - Han kan knap betjene en brødrister.
Det er godt nyt. Han er i det mindste i live.
Var der et nummer?
- Nej. - Hvad angiver koordinaterne?
Det er interessant. Rockford i Illinois.
Hvordan interessant?
Jeg tjekkede den lokale avis. Prøv at se.
En betjent kommer fra arbejde, skyder sin kone, -
- stikker pistolen i munden og blæser hjernen ud.
Han og en makker havde været ude ved det psykiatriske hospital.
Hvad har det med os at gøre?
Far afmærkede hospitalet i journalen.
Her. Syv ubekræftede tilfælde.
To dødsfald. Indtil sidste uge. Det er dér, han vil have os hen,
Det er en opgave.
- Far vil have os på en opgave. - Han er måske der.
Måske ikke. Måske skal vi selv finde det væsen.
Og hvad så? Vil han have os dér, er det nok for mig.
Synes du ikke, det er sært?
Sms'en. Koordinaterne.
Når far siger, vi skal af sted, så skal vi af sted.
Daniel Gunderson, ikke? Er du betjent?
Nigel Tufnel. Jeg er fra "Chicago Tribune".
Gør det noget, jeg spørger lidt om din makker?
- Ja. Jeg får mig bare en øl. - Jeg vil blot høre din version.
For en uge siden sad min makker dér. Nu er han død.
- Går du lige i kødet på mig? - Jeg må vide, hvad der skete.
Hvad med at lade ham være, hva'?
Han er betjent. Vis lidt respekt.
- Det der behøvede du ikke. - Vel gjorde jeg så.
Han er en idiot. Jeg gi'r en øl. To øl.
Tak.
- Du skubbede lidt hårdt. - Jeg levede mig bare ind i rollen.
- Nå, pyt. - Hvad fik du ud af Gunderson?
Walter Kelly var en dygtig betjent. Ubestikkelig.
- Han have en fin fremtid for sig. - Og derhjemme?
Han og konen skændtes kun lidt. De talte om at få børn.
Så enten lå der noget dybt i Kelly, eller noget fik ham til det.
- Hvad sagde han om hospitalet? - En masse.
Åbenbart jagtede betjentene de unge ind i sydfløjen.
SYDFLØJ
Sydfløjen? Vent lige.
Sydfløj...
1972. " Tre unge brød ind i sydfløjen. Kun en overlevede."
Han forklarede, at en gik amok og satte ild til stedet.
Sydfløjen lader til at være stedet, hvor det sker.
Hvis de unge udforsker hospitalet, hvorfor er så ikke flere døde?
Dørene lader til at være låst med kæder.
Det kan de have været i årevis.
Det kan holde folk ude. Eller noget inde.
- Sig til, hvis du ser nogen døde. - Så er det godt.
Jeg mener det. Spøgelser føler sig tiltrukket af det der ESP.
Det er ikke ESP. Jeg kan bare mærke sære vibrationer af og til.
- Underlige drømme. - Godt nok.
- Registrerer den der noget? - Næ. Men her kan godt være nogen.
- Ånder kommer ikke i dagtimerne. - De kommer om natten.
Hvem er mest synsk? Patricia Arquette eller du?
Hold da op...
Elektrochok. Det hvide snit. De gjorde sære ting ved de stakler.
Ligesom Jack i "Gøgereden".
Hvad tror du? Spøgelser, der besætter folk?
Muligvis. Eller måske snarere noget i retning af "Amityville".
Ånder, der gør dem sindssyge.
Ligesom Jack i "Ondskabens hotel".
Dean...
Hvornår skal vi tale om det?
- Om at far ikke er her. - Tja... Aldrig.
- Jeg mener det alvorligt. - Også jeg. Han vil have, vi er her.
- Hvad han vil er lige meget. - Den der indstilling...
Derfor, får jeg altid den sidste småkage.
Vi bør lede efter far. Vi fortjener nogle svar. Det er vores familie.
Ja, Sam, men han har givet os en ordre.
- Skal vi altid følge dem? - Selvfølgelig.
"Sanford Ellicot".
Vi må finde ud af noget mere om sydfløjen.
Og se, om der er sket noget der.
CHEFLÆGE DR. SANFORD ELLICOT
Sam Winchester? Kom inden for.
Tak, fordi De ville se mig med så kort varsel.
Dr. Ellicot... Det navn...
Var der ikke engang en dr. Sanford Ellicot?
Jo, han var chefpsykiater et sted.
Min far var cheflæge på Roosevelt. Hvorfra vidste du det?
Jeg er interesseret i lokalhistorie.
Skete der ikke et eller andet?
Altså, på hospitalet. I sydfløjen?
Taxameteret kører, Sam. Vi skal tale om dig.
Ja, ja. Klart.
Nå. Hvordan står det til?
- Det står godt til. - Godt.
Hvad har du lavet?
Det sædvanlige. Jeg har lige været på en tur med min bror.
Var det sjovt?
Enormt.
Vi mødte... en masse...
...interessante mennesker.
Og lavede...
...en masse interessante ting.
Hvad præcis var det, der skete i sydfløjen? Jeg har glemt...
Hvis du er lokalhistoriker, ved du alt om oprøret på Roosevelt.
- Oprøret? Jeg er bare nysgerrig. - Lad os stoppe med det pjat.
Du kryber udenom.
- Uden om hvad? - Dig. Vi kan lave en aftale.
Jeg fortæller om oprøret, hvis du siger noget ærligt om dig selv.
Som for eksempel din bror, Hvordan har du det med ham?
Du har været der en evighed. Hvad talte I om?
Om hospitalet. Og om sydfløjen, hvor de rigtig svære tilfælde var.
Psykoserne og de sindssyge kriminelle.
En nat i 1964 gjorde de oprør.
- De angreb de ansatte og hinanden. - Og overtog hospitalet? Nogle døde?
Nogle patienter og ansatte. Nogle af de døde er aldrig fundet.
- Deriblandt chefen, Ellicot. - Hvad skal det sige?
Politiet undersøgte hver en krog, men ligene må være blevet gemt væk.
Det lyder barsk.
Man flyttede alle overlevende og lukkede hospitalet.
Altså voldsomme dødsfald og forsvundne lig.
- Det kan betyde en flok vrede ånder. - Lad os tjekke hospitalet i aften.
Prøv at se.
Det er uhyggeligt.
Og skræmmende.
- Jeg troede, vi skulle se en film. - Det her er som at være med i en.
Tænk, at du kalder det her en date.
Kom nu. Lad os kigge.
Kom nu.
Hvad er det?
Prøv at se. Lad os kigge på det.
- Jeg har ikke lyst. Vi går, - Kom nu.
Okay, så vent her.
- Nej, Gavin. - Det tager bare et øjeblik.
Der sker ikke noget. På æresord.
Pokkers.
Nå, skat. Du kunne ikke klare det?
Gavin? Hvor er du?
Gavin?
Sker der noget?
- I den grad. - Der sker virkelig noget.
- Der er sikkert en masse ånder ude. - Hvis det er de skjulte lig...
Så må vi finde dem og brænde dem. Pas på.
Det, der gør mig mere nervøs end en sur ånd, er en sur morder-ånd.
Dean! Dean!
- Shotgun! - Væk!
- Det var underligt. - Synes du?
- At hun ikke gik til angreb. - Hun så nu ret rasende ud.
Hun prøvede ikke engang at gøre mig noget. Så hvad ville hun?
Rolig. Vi gør dig ikke noget.
- Det er okay. Hvad hedder du? - Katherine.
Kat.
- Jeg hedder Dean. Det er Sam. - Hvad laver du her?
- Min kæreste Gavin... - Er han her?
Et sted. Han syntes, det kunne være sjovt at se nogle spøgelser.
Jeg troede bare, det var...
...opdigtet, I ved.
Men jeg har set ting. Jeg hørte Gavin skrige, og...
Godt. Kom. Sam følger dig ud, og så finder vi din kæreste.
Jeg går ikke uden Gavin. Jeg følges med jer.
- Her er altså farligt. - Det er derfor, jeg må finde ham.
Godt. Så deler vi os op. Kom.
Gavin!
Gavin?
- Gavin? - Jeg må spørge dig om noget.
Du har set en masse gyserfilm.
Næste gang, du ser en, så vær opmærksom.
Hvis nogen siger, det spøger et sted, så gå ikke ind.
Gavin...
Halløj, Gavin. Det er okay. Jeg kommer for at hjælpe dig.
- Hvem er du? - Jeg hedder Sam.
- Vi fandt din kæreste. - Kat? Er hun uskadt?
Hun er urolig for dig. Alt vel?
- Jeg løb... Jeg faldt vist. - Hvad løb du fra?
Der var en pige. Hendes ansigt...
- Det har helt smadret. - Hør efter.
- Prøvede hun at gøre dig noget? - Hvad? Nej, hun...
- Hvad? - Hun kyssede mig.
- Men hun gjorde dig ikke noget? - Hun kyssede mig.
Jeg er mærket for livet.
Det kunne have været værre. Husker du andet?
Faktisk prøvede hun at hviske noget i mit øre.
- Hvad? - Aner det ikke. Jeg stak af.
Fandens også. Pyt. Jeg har en lighter.
- Du klemmer min arm. - Hvad mener du?
Kat!
Kat, hold ud.
- Hvad sker der? - Der er en.
Hjælp! Få mig ud!
Den gør dig ikke noget. Se den i øjnene.
- Tag det roligt. - Hvad?
- Hvad skal jeg? - De vil ikke gøre os noget.
De prøver at kommunikere. Se den i øjnene.
- Det kan du selv gøre. - Det er eneste mulighed. Se på den.
Du kan godt.
Kat? Jeg håber, du har ret.
Det håber jeg også.
Kat...
- 137. - Hvabehar?
Det hviskede den. 137.
Stuenummer.
Hvis de ikke vil skade nogen...
- Hvad prøver de så på? - Det er måske det, de vil fortælle.
Så finder vi nok ud af det.
Nå, er I klar til at forlade stedet?
Det tør svagt antydes.
Følg dem ud. Jeg finder stue 137.
Hvorfra ved I alt det om spøgelser?
Det er ligesom vores job.
Hvem vil dog have sådan et job?
Jeg havde en håbløs erhvervsvejleder.
Er Dean din chef?
Nej.
Vi har vist et mindre problem.
- Vi smadrer den. Eller et vindue. - Der er tremmer for.
Hvordan kommer vi så ud?
Netop. Vi skal ikke ud. Noget vil ikke have, at vi går.
- Patienterne. - Nej. Noget andet.
Det er derfor, jeg får de mange penge.
Patientjournal.
Lutter arbejde og intet sjov gør dr. Ellicot til en kedelig dreng.
Jeg har kigget overalt. Der er ingen anden udgang.
- Hvad fanden gør vi? - Vi undgår panik.
Hvorfor?
- Hej. - Det er mig.
- Den kommer. - Hvor er du?
I kælderen. Skynd dig.
Kan en af jer håndtere en shotgun?
- Nej. - Jeg kan. Min far har lært mig det.
Her. Den er ladt med stensalt.
Det slår ikke ihjel, men kan tvinge en ånd væk. Skyd, hvis du ser noget.
Dean!
VARMECENTRAL
Dean!
FORSIGTIG
Dean?
Du skal ikke være bange. I får det bedre alle sammen.
- Du, Gavin... - Ja?
Hvis vi kommer levende herfra, så er det bare så forbi med os.
- Hørte du det? - Der kommer nogen
- For fanden! Det er mig! - Undskyld.
For pokker.
Hvad laver I her? Hvor er Sam?
- I kælderen. Du ringede jo. - Hans mobil ringede.
- Han sagde, det var dig. - I kælderen?
Godt. Pas på jer selv.
Og pas på, når jeg kommer.
Sammy? Er du her, Sam?
Sam?
Så svar dog, når jeg råber.
- Har du det godt? - Ja.
Det var ikke mig, der ringede.
- Noget ville lokke mig herned. - Jeg tror, det var dr. Ellicot.
Det er det, ånderne fortæller. Du har ikke set ham?
- Nej. Hvordan ved du, det var ham? - Jeg fandt hans notater.
Han eksperimenterede åbenbart på patienterne. Det er forfærdeligt.
- Det hvide snit er ren aspirin. - Men patienterne gjorde jo oprør.
Ja, mod dr. Ellicot.
Han arbejdede med en form for ekstrem vredes-terapi.
Han mente, at hvis patienterne fik luft for vreden, blev de helbredt.
Men det blev bare værre, og de blev vredere.
Så hvad nu, hvis hans ånd gør det samme? Mod betjenten?
Mod de unge i 70'erne. De blev så vrede, at de begik mord.
Kom, vi må finde hans knogler og brænde dem.
- Hvordan? Liget blev aldrig fundet. - Han havde et hemmeligt rum.
En operationsstue. Var jeg patient, ville jeg hive ham herned.
- Det lyder lidt... - Sindssygt? Netop.
Jeg har set overalt og ikke fundet et hemmeligt rum.
Det er derfor, det er hemmeligt.
Hørte du det?
Hvad?
Her er en dør.
Dean.
Gå væk fra døren.
- Læg geværet. - Er det en ordre?
- Mere en venskabelig henstilling. - Jeg er ret træt af dine ordrer.
Jeg vidste det.
- Ellicot har gjort noget ved dig. - Hold, for en gangs skyld, kæft.
Hvad vil du? Den er fuld af stensalt. Det kan ikke slå mig ihjel.
Nej. Men det gør satans ondt.
Vi brænder Ellicots knogler, så er alt forbi, dog bliver du normal igen.
Jeg er normal. Jeg siger bare sandheden for første gang.
Hvorfor er vi her overhovedet?
Fordi du parerer fars ordrer som en flink soldat?
Og altid gør, som han siger. Er du så vild efter hans godkendelse?
- Det er ikke dig. - Det er forskellen på os to.
Jeg har min egen vilje. Jeg er ikke ynkelig som dig.
Hvad så? Slår du mig ihjel?
Jeg er træt af at gøre, som du siger.
Vi er ikke tættere på at finde far, end vi var for et halvt år siden.
Jamen, så lad mig gøre det nemmere for dig.
Tag den.
Ægte kugler virker sgu bedre end stensalt.
Tag den!
Hader du mig så meget?
Kan du slå din egen bror ihjel?
Så gør det. Skyd.
Gør det!
Jeg giver dig da ikke en ladt pistol.
Undskyld, Sammy.
Det er for ulækkert.
Bare sug til dig.
Du skal ikke være bange. Jeg vil hjælpe dig.
Du får det meget bedre.
Du vil ikke slå mig ihjel, vel?
- Nej. - Godt.
Det ville nemlig være upraktisk.
- Tak skal I have. - Ja. Tak.
Ikke flere hjemsøgte hospitaler, vel?
Dean, jeg er ked af det.
- Jeg sagde forfærdelige ting før. - Kan du huske det?
Jeg kunne ikke kontrollere det. Men jeg mente ikke et ord.
- Det gjorde du ikke? - Selvfølgelig ikke.
Behøver vi at tale om det?
Nej. Jeg er ikke rigtig i det familiære hjørne.
Jeg vil bare sove.
Dean.
Hallo?
Far?
Tekstning: SDI Media Group
[DANISH]