ZAČAROVANÍ
Kde bolo tam bolo, v zázračnom kráľovstve
zvanom Andalasia,
žila jedna zlá kráľovná.
Bola sebecká a krutá
a žila v ustavičnom strachu, že sa jej nevlastný syn ožení,
a ona tak navždy príde o trón.
Robila preto všetko, čo bolo v jej moci,
aby princovi zabránila
stretnúť sa s dievčinou, s ktorou by splynul
v bozku pravej lásky.
Giselle, Giselle, tvojej soche sme priniesli toto!
- Ó, to je skvelé! Ďakujem. - Nemáš za čo.
Pohnite kostrou, vy babráci!
Musíme predsa poskladať celú tvár,
ktorej podobu zatiaľ nosí len v dutine lebečnej!
Pip, bol to taký nádherný sen!
Držali sme sa za ruky a tancovali sme spolu, a...
Toto by mohli byť oči.
Modré? Ako ste vedeli?
Ligocú sa presne ako tie jeho.
Dobre. Vložím mu ich na tvár.
- Áno! Takto vyzeral! - Dobre. Tak poďme, poďme.
- Prišla tvoja veľká chvíľa. - Predstavujem vám moju lásku.
Môjho princa. Splnil sa mi sen.
Ach, čo sa to stalo!
Čo, čo? Niečo nie je v poriadku?
Zabudla som na pery.
Musí mať aj pery?
Samozrejme.
Keď raz stretneš toho, koho osud ti chce dať,
než z dvoch sa stane jeden prv sa niečo musí stať.
Poťaháte sa za chvostíky?
Nakŕmite sa semiačkami?
Nie.
Tej sladkej hudby lásky
nikdy nie je dosť,
snívam kedy príde pravej lásky bozk.
Princ, ktorý ma ľúbi ich bude mať vždy dosť
a my dvaja navždy
žiť budeme len pre radosť!
A tak ak ste nevedeli načo sú nám všetkým pery,
vedzte, že dotyk ich je rozprávkovo skvelý.
Ak sa tie dve srdcia stretnú v bozku
pravej lásky, život im už nikdy
nezachmúria vrásky.
Ak chceme naozaj nájsť dokonalé pery,
budeme potrebovať veľmi veľa pomocníkov!
Sníva, kedy príde pravej lásky bozk
a princ ktorý ju ľúbi ich bude mať vždy dosť
a oni dvaja navždy žiť budú len pre radosť
- pre radosť - pre radosť
A tak ak ste nevedeli na čo sú nám všetkým pery
vedzte, že ich dotyk je rozprávkovo skvelý
Ak sa tie dve srdcia
stretnú v bozku pravej lásky
život im už nikdy
nezachmúria vrásky.
Len sa na to pozri!
Skvelé, pane.
Za tento mesiac už váš tretí trol!
Zbožňujem poľovačku na trolov!
Veľkí troli, malí troli, všade samí troli!...
- Prepáč. - Nič sa nestalo.
S trolmi naozaj lepšie ubieha čas, Nathaniel,
ale... ale moje srdce sa túži spojiť v piesni.
Snívam, kedy príde pravej lásky bozk
- A ten... - ...princ ktorý ma ľúbi
- ich bude mať vždy dosť - Počuješ to, Nathaniel?
Ja? Nie. Nie, nič nepočujem.
Vôbec nič, Vaše Veličenstvo.
Musím nájsť dievčinu, ktorej patrí ten sladký hlas.
Ach, nie! Vráťte sa, pane.
- To sa vám všetko len zdá! - Bežím za tebou, osud!
Ach, do pekla. To nie. Nie. To vôbec nie je dobré.
Už roky s ním lovím trolov, a vytrvalo ho chránim
pred dievčatami.
Čo povie kráľovná. Ach, kráľovná. Tej sa to veru nebude páčiť.
Pravej lásky bozk
Nesmieš ma predbehnúť, hlúpy trol. Tá dievčina je moja!
Milá moja, naozaj si myslíš, že princ tvojich snov existuje?
Ach, Pip. Som si istá, že už nie je veľmi ďaleko.
Pozri! Pozri! Pozri!
- Pozrieť sa? A na čo? - Teraz ťa zožeriem.
Poplach, utekajme!
A mám ťa!
Hej, to je podvod!
Mal som ťa predsa zjesť.
Na to zabudni, hlúpy obor.
Asi by som si mal dať diétu.
Šťavnaté dievčatko.
Len sa nič neboj, spanilá deva. Som tu ja.
Nespadneš!
Pip!
Ešte chvíľku vydrž. Dostanem ťa odtiaľ...
Sníva sa mi len?
- Si to ty. - Áno, som to ja.
- A ty si kto? - Giselle.
Ach, Giselle! Hneď ráno nám vystroja svadbu!.
Si deva úchvatnejšia ako jar a jeseň
- už nikdy nebudem musieť sám... - spievať túto pieseň.
Keď nám naše hlavy raz postriebri čas
ostane nám láska zlatá ako klas
a sladšia ako lesný med,
tak ako v deň, keď sa nášmu bozku
otvoril celý šíry svet.
Tak to je tá malá lesná zradkyňa,
ktorá si myslí, že ma oberie o trón!
Nikdy!
Prepáčte. Veľmi ma to mrzí.
- Idem neskoro? - Nie, slečna.
- Dúfam, že nemeškám. - Prišli ste včas.
- Ale som šťastná. - Počkaj ešte, panáčik!
- Ešte si s nami neskončil. - Nie!
- Ďakujem. - Rado sa stalo, Giselle.
Ideš sa predsa vydávať!
Vyzeráme my azda ako od macochy?
- Na rozkaz otvoriť bránu! - Dovolíte...
Keď si pomyslím, že už o chvíľku,
že Edward a ja...
- Áno, áno. - Že on a ja... že my...
Ó, aký úľak.
- Ó, aká nádherná nevesta. - To je od vás veľmi milé, ale...
- ale ja naozaj... - Nie, nie!
Starenka má pre teba dar, dievčatko.
Ďakujem vám. Ale teraz by som už naozaj mala ísť.
Viete, musím ísť za...
Toto je studňa všetkých prianí.
Veď moje priania sa už o chvíľu naplnia.
Ak čo len raz uvidím tvár toho tučka, tak mu asi...
Naozaj sa veľmi ponáhľam.
Ale prianie vo svadobný deň
je najčarovnejšie zo všetkých prianí.
Len zavri očká, dievčinka, a želaj si čo len chceš.
Presne tak, len smelo. Nakloň sa nad vodu.
- Už si niečo želáš? - Áno, želám.
A budeme žiť naveky šťastne až...
Pomoc! Edward! Princ Edward, musíte nám pomôcť!
Kam, moja zbožňovaná kráľovná... kam ste ju poslali?
Na miesto, kde niet žiadneho “a žili šťastne naveky!”
Čo je to?
Vypadni z ulice!
Pani! Zbláznili ste sa? Budete to všetko musieť zaplatiť.
Prepáčte. S dovolením. Len som si myslela,
či by mi niekto z vás milých ľudí neukázal cestu do zámku?
Dávaj bacha, dobre?
- Dudroš! - Teda ženská, ste normálna?
Asi áno. Počkaj! Čakaj!
Kam to ideš? Nemohol by si mi len ukázať,
ako sa dostanem do zámku?
Už som mala byť na bále, kde sa vydám za toho pravého,
princa Ed...
Edward!
Edward?
Edward!
Edward?
Ach, nie!
Dobrý deň, deduško!
Dobrý.
Môžem si k vám prisadnúť?
Veľmi som ustala, a bojím sa.
Ešte som sa neocitla takto ďaleko od domova,
a vlastne vôbec neviem, kde to som.
Keby mi akási dobrá bytosť ukázala byľku láskavosti,
vľúdny pozdrav či len milý úsmev,
celkom isto by mi to opäť pomohlo nabrať silu.
Máte taký milý úsmev.
Kamže to idete?
To je moje! Už aj mi to vráťte!
Hej vy! Poďte sem! Potrebujem to!
Prosím vás!
Vy...
...vôbec nie ste milý deduško!
Nie. Nedostaneš ho ani za nič, Ethan.
- Chceš ho, lebo ho chcem ja. - Nedovolím, aby si ho dostal!
- Hank ostane so mnou. - Počkajte chvíľku.
Teraz som zmätený. Kto je Hank?
Hank Aaron.
Z mužstva Milwaukee Braves. Ide o jeho preukaz z roku 1954.
Preukaz na bejzbal?
Náš hlavný problém je bejzbalový preukaz?
Nikdy si ho nemala rada.
- Nikdy si ma neľúbil ako jeho! - Čo ťa tak rozčuľuje?
- Robert? - Prosím?
- Už je čas. - Opýtaj sa, čo si neurobil.
- To je dlhý zoznam! - Čo by si robila, keby...?
Musím ísť pre dcéru. Môžeme to dorobiť okolo 9:00?
- Tak o deviatej. - Výborne. Zatiaľ ahojte.
Phoebe, stretneme sa ráno.
Ty sa bojíš, že ťa už nepotrebujem!
Ďakujem.
Aj po tomto sa ti chce zasnúbiť?
Tí dvaja sa vzali asi len z rozmaru.
To s Nancy a so mnou je iné.
Takže bláznivá romantika nie je pre teba, čo?
Nepreháňaj.
Obaja sme však aj dosť racionálni.
Sme si piliermi a poznáme svoje slabé stránky.
Znie to ako konštrukcia mostu. Dcéra to už vie?
Nie, nepovedal. Poviem jej to dnes večer.
Dám jej darček, aby to šlo ľahšie.
Predpokladám, že si jej kúpil aspoň poníka.
Nie. Niečo oveľa lepšie.
VÝZNAMNÉ ŽENY NAŠICH ČIAS
- Kniha? - Ale, prosím ťa. Nepozeraj sa tak.
Viem, nie sú to rozprávky, ktoré si chcela,
ale toto je lepšie.
Len sa pozri. Vidíš? Rosa Parksová.
Madam Curie. Bola to výnimočná žena, ktorá zasvätila
celý svoj život vede...
...až kým nezomrela...
- ... na otravu radiáciou. - Ona... zomrela?
Kto mi to teraz volá.
Áno, ahoj.
Zajtra ráno by to bolo skvelé. 7:30?
- Si už s ňou? - Áno, zavolám ti neskôr.
Tak dobre. Ahoj.
Bola to Nancy.
Ona vôbec nie je ako ženy v tvojej knižke.
Vieš zlatko...
...chcem, aby sa za mňa vydala.
- Čo? - Áno. Veď ju máš rada, či nie?
Budeme si rozumieť.
- A kde bude bývať? - Bude bývať s nami.
Budem musieť odísť z izby?
Nie, vôbec sa nemusíš sťahovať zo svojej izby. Nie.
Len sa neboj, bude to výborné. Sľubujem ti to.
Neboj sa, nebude sa chcieť stať tvojou mamou.
- Macochou. - Uvidíš, bude ti dobrou macochou.
Zajtra ráno ťa vezme do školy, pôjdete len ty a ona,
vyrazíš si ako s veľkou kamoškou.
Mám len šesť rokov.
Ale nie navždy.
Dobrý večer!
To som ja, Giselle z Andalasie.
Dobrý večer!
Je niekto doma? Prosím, otvorte mi.
Tu vonku je hrozná zima.
Ocko, prečo je pri tom ružovom paláci princezná?
Je to len reklama. To je len modelka.
- Ale ona tam je naozaj! - Nie, nie je.
Čo to robíš? Okamžite sa vráť! Stoj!
Morgan! Stoj!
- Princezná! - Morgan!
- Už to nikdy viac neurob! - Pozri! Pozri!
Je tam niekto? Poznáte Edwarda?
- Počkaj tu. - Buď niekto doma!
- Hej, slečna! - Dobrý večer.
Potrebujem zistiť, či je niekto...
Vydržte!
Nepúšťajte sa! Držte!
- Ostaňte tam visieť! - Ach, pomóc!
Chyť ju, ocko!
- Ste v poriadku? - Úplne.
- Nič sa vám nestalo? - Nie, som v poriadku.
- A čo ste tam hore robili? - Hľadala som nejakú pomoc.
Vieš, dnes večer som cestovala z veľkej diaľky,
a zatiaľ ku mne nikto nebol milý.
Jasné, tak vitajte v New Yorku.
Ďakujem.
Tak teda, dobre... Ste naozaj v poriadku?
- Ó, áno. - Chcete, aby som niekomu zavolal?
Myslím si, že odtiaľto vás nebudú počuť.
Čo?
Morgan, ukáž slečne kadiaľ má ísť.
No a potom mi tá ježibaba povedala, aby som sa...
...pozrela do studne a niečo si pri tom zaželala.
Ale asi som sa nad ňu nahla príliš,
pretože potom som spadla dole, strašne hlboko.
Potom som vyliezla von z veľkej diery
a zablúdila som, až kým som nenatrafila na palác.
- A teraz som tu s vami! - Je to váš zvyk?
Že stále padáte?
No viete, obvykle ma niekto chytí.
Ale nič sa nebojte, som si istá, že môj Edward
ma už zaisto hľadá.
Do rána tu určite bude a odvedie ma preč
z tejto čudnej krajiny.
Zoberie ma domov, a spolu sa podelíme o pravej lásky bozk.
- Pravej lásky bozk? - To je tá najmocnejšia vec
- na celom svete. - Jasné.
Kiež by som našla miesto, kam na noc hlávku zložiť.
- Čo by to malo byť? - Ach, neviem.
Azda nejaká lúka nablízku či aspoň starý dutý strom.
- Dutý strom? - Alebo domček plný trpaslíkov.
Sú vraj veľmi pohostinní.
Ja vás môžem na chvíľu pozvať dnu. Osušte sa a môžete si zavolať.
My sa ponáhľame do postele. Tak pekne poď.
Je to od vás veľmi láskavé.
- A prečo máte na sebe tieto šaty? - Ach, páčia sa vám?
- Nie, sú... - Hodváb mi darovali
priadky morušové a ja som z neho utkala nite.
- To ste si všetko urobili sama? - Nie celkom, so šitím mi pomohli
aj myšky a zajačikovia.
Sú veľmi šikovní!
Prečo vám napríklad nezavoláme taxík?
- A nemohla by spať u nás, ocko? - Nie a ešte raz nie.
- A si naozaj princezná? - Ešte nie.
Ale...
...už čoskoro budem.
No toto, ocko. Je to naozaj spiaca princezná.
Ach nie. Toto je vylúčené. Vylúčené.
Ale teraz ju predsa nepošleš preč, však, ocko?
- Už aj choď spať. - Ale podľa mňa
je to možno skutočná princezná.
Morgan, len to, že má na sebe tie smiešne šaty
neznamená, že je princezná. Je to postihnutá žena, ktorá
nám vošla do cesty.
- Takže u nás neostane? - Nie.
Obleč si pyžamo a šup do postele.
Dobrú nôcku.
Dobrý večer. Potrebujem taxík na Riverside 116, prosím.
- Čakajte prosím. - Ďakujem.
Prosím, pane.. Kam vás zavezieme?.
Pane?
- Morgan. - Čo?
Dnes budeš spať v mojej izbe.
- Prečo? - Len pekne poď.
Dobre.
Neboj sa, Giselle! Zachránim ťa!
Ale kto zachráni mňa?
Dobre, môžete to zavrieť.
- Hej, kamoško! Čo to tu... - Ticho!
Pokojne, zvládam to.
- Tvoje meno, poddaný! Rýchlo! - Arty.
Si aj ty spriahnutý s tou starou bosorkou,
ktorá poslala moju Giselle do tohto blázinca?
Je aj tento muž súčasťou diabolského plánu, veveričiak?
Úbohý veveričiak.
V mojej prítomnosti onemel.
Čože si povedal? Nechci ma rozhnevať!
- O čom to hovoríte? - Hľadám prekrásnu dievčinu.
Sladkú koketu, moje srdce hriešne,
melódiu mojej piesne.
Takú by som chcel aj ja.
Tak buď ostražitý a neprestajne bdelý, Arty.
- Ideme, Pip. - Si v poriadku?
Zmizni z môjho auta, ty cvok!
Videl si toho veveričiaka?
To je dopustenie.
Takto to nemôže ostať.
Ach to som sa zľakla! Nič sa ti nestalo?
Vitajte.
Nuž, vždy je predsa dobré zoznámiť sa s novými priateľmi.
Počúvajte ma všetci, teraz sa pustíme do upratovania.
Do práce sa dajme, moji milí,
kamarátka pieseň zmôže divy
rozveselí srdce a rukám dá veľa sily.
Vyhrňme si rukávy a s odvahou
si poradíme aj s kuchynskou podlahou
spoločne si zaspievame do skoku
keď sa naše kefy pustia do špinavého odtoku
Nepoddajná pleseň podľahne
a upchatej výlevke zas odľahne
keď začuje refrén krátky našej milej piesne kamarátky.
Spievajme si bez prestávky veselo
veď by sa nám ináč ani nechcelo
upratať špinu sprava-zľava, a záchod vydrhnúť do ligotava.
Veselo ozýva sa zovšadiaľ to známe
“tra-la-la-la"
kým zatiaľ vysávač všetko povysáva
Vedia všetci školáci
že je dobre spievať pri práci
pesničku našu veselú.
Kým si pre mňa Edward príde
zakúsim tu krušné chvíle
Srdce sa mi smútkom chveje
takmer hynie bez nádeje
Zvedavosť je však tiež veľká,
tak si radšej zatiaľ spievam,
kým tu všetko poutieram.
Toľko sa dá spraviť roboty
kým pesnička nám bzučí do noty.
Namydlime penou každú špinku drobnú,
odstránime každú neplechu, v tom sa všetci zhodnú.
S kamarátmi ako ste vy pesnička je veselá
a že nie ste žiadna háveď vravieť ani netreba..
Saponátom vydrhneme rohožky,
vyperieme košele aj smradľavé ponožky
spokojne sa potom pozrieme,
ako to všetko zobrala skrátka
naša pieseň, stará kamarátka.
No nebola to zábava?
- Vstávaj, vstávaj! - Čo?
- Vstávaj! - Čo sa robí?
- Poď, musíš sa na niečo pozrieť! - A na čo?
Nemôžem ti to povedať. Pozri sa!
Čo sa stalo? Si v poriadku?
- Dobre. Čo sa deje, Morgan? - Pozri!
Ach, Panebože! Vypadnite! Von!
- Čo mám s nimi spraviť? - Vyhoď ich von.
- Zlý sen. - Dám ich späť?
Vyhoď ich von! Nenechávaj ich tu.
Otvor dvere!
Dobre! A teraz pozor!
- Ostaň tu. - Ale, ocko.
Ostaň tu.
- Haló? - Len vstúpte!
- Mohol by som...? - Áno, dobré ráno, Robert.
To je od teba veľmi pozorné.
Ďakujem! Dúfam, že sa ti snívali sladké sny..
- Tuším ešte stále snívam. - Táto miestnosť je zázračná.
Odkiaľže priteká tá voda?
No vieš, tá voda priteká z potrubia.
- A odkiaľ sa zobrala v potrubí? - Ja neviem. Asi z...
...odniekiaľ tam už asi pritiekla.
Je to zázračné.
- Ahoj kamoška. - Ahoj, Nancy.
Tak čo povieš, zhodíš ho konečne?
Čo mám zhodiť?
Prečo máš ešte na sebe pyžamo?
Máme tu plné ruky práce.
No toto. Je tu fakt nejaký poriadok.
- To ste si zavolali pomocnicu? - Nie. Nie tak celkom.
Nenamáhaj sa. Moji kamaráti to upracú.
- Nancy? - Och, ahoj!
- Čo je toto? - Toto je nič.
- Som Giselle! - Toto je nikto.
Išla som do paláca na svadbu a...
- Je vydatá? - Nie je.
- Zatiaľ! - Čo to znamená, “zatiaľ”?
Stratila sa. Pomohol som jej.
S nájdením sprchy?
Sprcha. Tá sprcha je zázračná, Nancy.
- Nepochybujem. - To by stačilo. Ďakujem.
- Upokoj sa. Porozprávame sa. - A o čom, Robert?
O tom, že tu nikdy nemôžem prespať, pretože
je tu Morgan, a ty nesmieš prekročiť hranice.
Myslela som si, "Je citlivý!"
Nenapadlo mi, že sa bojíš neočakávaných návštev.
- Vysvetlím ti to. - Zabudni.
Čo keby si zobrala Morgan? Vyrazí si s veľkou kamoškou.
A na čo, aby si sa mohol ty pobaviť s veľkou kamoškou?
- Tak to teda nie. - Ale... veď...
Ahoj!
Je rozkošná.
Choď sa obliecť, prosím ťa. Do školy.
Ja len... Prosím.
- Nancy! - Na roh 38-mej a 7-mej.
Nancy, počkaj!
- Kto je? - Musíš odísť.
Neviem, o čo ti vlastne ide, či čakáš na Čarovného princa...
- Princa Edwarda! - To je fuk.
Posadím ťa na autobus, na vlak alebo lietadlo,
a tým sa to skončí! Ďalej sa už o teba nemôžem starať.
Čo je to?
- Odkiaľ si zobrala tie šaty? - Ušila som si ich.
Páčia sa ti?
Nie si šťastný.
Ušila si si šaty z mojich závesov?
Si z toho nešťastný. Veľmi ma to mrzí.
- Nie som nešťastný, som nahnevaný. - Nahnevaný?
Nepríjemný stav mysle. Nepoznáš to?
- Počula som o tom, ale... - Spôsobila si mi zbytočný
problém s Nancy, ktorý teraz musím vyriešiť.
Vieš, práve som sa chystal urobiť
veľmi významný životný krok.
Lenže namiesto toho, naopak,
ona je teraz presvedčená, že ty a ja sme sa...
- Pobozkali? - Áno, niečo také.
Ach, nie..
- Musíš jej zaspievať! - Zaspievať jej?
A to ju azda znova uistí o tvojich citoch!
Musíš sa k nej plamenne rozbehnúť, vziať ju do náručia,
a potom vyliať celé svoje srdce v prekrásnej ľúbostnej balade.
Vtedy sa presvedčí naisto.
- Prečo na mňa tak hľadíš? - Ja neviem.
Pripadá mi to, akoby si utiekla priamo z Hallmarku alebo čo.
A to je niečo zlé?
Do školy! Musíme sa ponáhľať!
Určite by sa sem najradšej nejako zákerne navrátila
a ukradla mi kráľovskú korunu!
Odsunula by ma na smetisko ako nejakú kráľovskú smeť! Čo...?
Možno ju princ Edward nenájde.
- A možno nájde! - Ach, to som nechcel.
Tak veľmi by som si priala, aby niekomu na mne záležalo
a vybral sa mu to prekaziť.
Pre takého muža, silného a odvážneho,
by som urobila čokoľvek na svete.
Ja sa nebojím, moja kráľovná.
Zastavím ho!
- Čo je to zas? - Už ďalší?
Vytiahnime ho odtiaľ. Tak do toho. Ťahajte.
Kde sa všetcí tí čudní ľudia berú? Ťahajme!
Hopla – hop!
Postavme ho.
Pozrimeže.
Môžem hádať?. Určite...
- ...aj vy hľadáte prekrásnu dievčinu. - Nie.
Ja hľadám princa.
Jasné.
Nadišla tvoja posledná chvíľa, ty nemotorná oceľová obluda!
- Všetci ostaňte v autobuse. - Giselle? Láska moja?
Dočerta!
Oceľová obluda je mŕtva, poddaní.
Dávam vám slobodu.
- Pohnime sa konečne! - Na čo ešte čakáme!
- Naštartujte a poďme! - Zbláznili ste sa?
Nikto nebude ničiť môj autobus! Rozseknem vás vo dvoje!
Počujete ma?
- Zlezte dole! - Ak dovolíte...
- Nathaniel, starý priateľu! - Pane, smiem vám odporúčať, aby...?
Vy? Vy ste jeho priateľ?
Blázniví šašovia... Budete sa mi tu strkať do cesty?
Roztrhám vás ako hady!
Čo na mňa tak vyvaľuješ oči!
Potkan! Daj mi ho dolu z hlavy!
Vyjadrujúc sa správne, je to veveričiak.
Pane, smiem vám poradiť, aby sme vašu nevestu hľadali inde?
- Na čo sa to pozeráš? - Je prekrásna.
Je to len socha!
Poď rýchlo. Rýchlo.
Sam? Len mi nehovor, že pani Banksová je už tu.
- Presne tak. - Skvelé.
Aj s manželom a jeho právnikom. - Ako dlho?
- Chcete to vedieť? - Nechcem.
Chcem, aby ste mi niečo vybavili.
- Vidíte ju? - Kto je to?
Netuším. Ale určite nie je odtiaľto..
- Čo mám robiť? - Zistiť, odkiaľ je,
dostať ju tam a nech je to lacné.
Keby volala Nancy, dajte mi ju.
Giselle? Nepi to, dobre?
Mám stretnutie. Sam ťa dostane domov.
Sam? Giselle. Giselle, toto je Sam.
- Ahoj! - A nenamoč sa do problému!
- Rada vás spoznávam. - Aj ja vás rada spoznávam.
Vaša Výsosť.
- Nathaniel! - Vaša Výsosť?
Nathaniel, tu som!
Nathaniel!
No konečne, konečne. O chvíľu sa tu uvarím.
- Už si ju našiel? - Obávam sa, že nie, pani moja.
Čas je podstata všetkého.
Nedopustím, aby ju môj syn priviedol naspäť.
Nikdy, Veličenstvo! Prisahám!
Neprivedie ju. Musím si tým byť ale celkom istá.
Ale, Vaša Výsosť, ako ste to dokázali, že...?
...chutíte tak neuveriteľne...
...lahodne?
Otrávené jablká, Veličenstvo.
- Chcete azda, aby som...? - Čo to nechápeš, miláčik?
Ak má pre nás dvoch niekedy svitnúť šťastie až naveky...
Šťastie...
...až naveky? Ó, pani moja!
Áno. Nebude to ťažké.
Len jedno zahryznutie. Nič viac netreba.
Jediné malé zahryznutie, a upadne
do hlbokého a nepokojného spánku.
A keď ručičky hodín odbijú dvanástu,
tá malá prefíkaná uchádzačka o môj trón
navždy zmizne!
Stane sa ako si želáte, pani moja.
- To prisahám. - Áno.
To dievča nájdeš v Kolumbovom obchodnom centre...
Vaše Veličenstvo?
Ahoj.
Ty mizerný...
- Pip! - Pane! Pane, prosím. Žiadam vás.
Nepočúvajte tohto bláznivého malého hlodavca.
Asi sa najedol skazených orechov.
Treba ho popraviť, pre jeho dobro.
- Nathaniel, nechaj ho hovoriť. - Ale, pane! Nie. Blúzni.
Chce nám tu narozprávať...
Len hovor, Pip.
Čo mi to chceš povedať?
Dobre ma sleduj, dobre?
Nathaniel?
Nathaniel...
- Nathaniel je rád, že je so mnou. - Nie, nie, nie.
Už asi viem.
- Jablko? - Nie, ďakujem.
Je dobré.
Tak dobre.
Bojíš sa, že tu bezo mňa zomrieš.
Nech sa páči.
Musím sa vám priznať, prebehlo to veľmi dobre.
Nemá zmysel reagovať neprimerane.
Výborne. Možno sme v našej štvrti dokonca aj susedia.
Ospravedlňte ma. Skontrolujem autá.
- Prepáčte - Tak čo?
Nemá žiadny vodičák. Nemá ani pas.
- A neviem určiť jej bydlisko. - Ako sa volá?
- Andalusia. - Andalasia.
To je jedno. Obvolala som všetky cestovky.
Ani neviem, či je to mesto alebo štát.
- Nemôže to byť štát. - Vyzerá to na štát v jej hlave.
Povedala mi, že je to hneď za Lúkou radosti
A Údolím spokojnosti. Čo to asi bude za prípad?
Ach, dobrotivé nebesia. Máte úžasné vlasy.
- Ste veľmi pekná. - Ďakujem vám.
Muž, ktorému ste dali srdce, je veľmi šťastný..
- Len mu to skúste povedať. - Som si istá, že to vie.
- Prepáčte? - To ste vy?
Ste veľmi šťastný muž. Len sa pozrite na tú žiaru v jej očiach.
- Niet divu, že ste zamilovaní. - Už idem!
S dovolením, môžem? Giselle? Prosím?
To tak nie je, jasné? Tí dvaja už nie sú spolu.
- Nerozumiem. - Rozvádzajú sa.
- Opúšťajú jeden druhého. - Opúšťajú?
- Áno. - A na ako dlho?
- Navždy. - Na večné veky?
Áno.
- Ach, nie. - Čo to robíš?
- Neplač. - Vy plačete?
- Nie. - Nemôžem neplakať.
- Ona naozaj plače? - Je to také smutné.
Aký druh divadla to tu predvádzate?
Veľmi neprofesionálne.
Dobré ráno, Phoebe. Ako sa máš? To je dobre...
Ak sa nás vy dvaja usilujete manipulovať,
Môžete celkom zabudnúť na našu dohodu.
Čo sa to tu deje? Kto je tá žena?
Kamarátka. Nie, vlastne je to len jedna známa.
Žiadal si ma o ten prípad, a toto má byť odmena?
Prídem sem a každý je naštvaný?
To dievča tu smoklí ako v telenovele.
O všetko sa postarám. Carl, bude to v poriadku.
- Čo sa to s tebou robí? - So mnou?
Áno, celé to divadlo. Znervózňuješ ľudí. Tí dvaja sa trápia.
To je pochopiteľné. Veď sa majú navždy odlúčiť.
Teraz sú manželia a zajtra už nie.
- Aké je toto strašné miesto? - Taká je realita.
Radšej by som bola v Andalasii.
To by som uvítal aj ja. Láskavo nastúp.
Možno by sme mali väčší úspech, keby sme sa rozdelili, pane.
Vy pôjdete po svojom a ja po svojom.
Veľmi duchaplný plán, Nathaniel.
Kde by som mal podľa teba hľadať?
Pozrite, pane! Tam!
Giselle!
Bežte za ňou, pane! Ponáhľajte sa! Nestrácajte čas!
- Giselle! - Pokúšam sa konať správne.
- Pokúšam sa byť milý. - Si ku mne veľmi milý.
Veď za to aj trpím.. Takže ma počúvaj. Giselle?
- Už ti nemôžem pomáhať, jasné? - Čo?
Dám ti peniaze. Chcem, aby si ich prijala.
Zavolaj princovi.
Nech rýchlo príde, trebárs na koni.
Pretože ja... Ja na toto jednoducho nemám.
- Robert? - Tak choď.
Je mi to tak ľúto.
Bol si mi priateľom, keď som žiadneho nemala.
A ja ti nechcem spôsobiť žiaľ
alebo problémy, tak...
...ja pôjdem.
Želám ti veľa šťastia.
Máte veľmi milých priateľov.
Chcete nakŕmiť vtáčiky? Tu máte dolár na proso.
Určite.
Nevideli ste môjho princa?
Bol tu.
- Naozaj si to myslíte? - Ó, samozrejme.
Giselle? Čo to robíš?
Robert! Toto je Clara.
Videla Edwarda.
Dnes ráno bol v autobuse.
- Pokúsil sa ma zabiť! - Skvelé. Úžasné. Ďakujem.
Čo si myslíš? Nemôžeš ľuďom rozdávať peniaze.
Ale ty si mi ich dal.
- To bolo iné. - A veľmi mi pomohla.
Čo je to za chlapíka, ten tvoj princ?
- Ako dlho ste už spolu? - Asi tak jeden deň.
Asi ti to pripadá ako deň, lebo si zamilovaná?
- Nie. Je to naozaj deň. - Strieľaš si zo mňa. Jeden deň?
- Jeden deň? - Áno.
- A zajtra to budú už dva dni. - Ty žartuješ.
- Nie. Nežartujem. - Ale áno.
Ale nie.
Ideš sa po dni za niekoho vydať, pretože si sa zamilovala?
Áno.
Áno!
Nerozumiem. Ako môžeš tvrdiť, že ho miluješ,
- keď ho ani nepoznáš? - Viem, čo sa skrýva v jeho srdci.
Aha. Výborné.
Toto bolo také chutné.
Nevedela som, že jedlo môže byť také skvelé.
Už si dojedla?
- Zahodím to do smetí. - A čo ty?
Ako dlho sa poznáš s tvojou Nancy?
Päť rokov.
- A nepožiadal si ju o ruku? - Vlastne, nie, lebo...
Nečudujem sa, že sa zlostí.
Dobrý deň, slečinka.
Nedali by ste si, sladučké karamelové jabĺčko?
Pre takú krásnu mladú ženu zadarmo.
- Naozaj? Zadarmo? - Samozrejme!
Dnes je deň karamelových jabĺčok.
A zajtra je deň sušeného... mäsa.
Pekne vám ďakujem, láskavý pane.
Nemáte za čo, slečna.
Ty...
PUKANCE
Buď ticho.
Väčšina ľudí sa pred svadbou chce dobre spoznať.
Chodia spolu.
- Chodia? - Áno. Veď vieš, rande.
Chodia spolu na pekné miesta. Napríklad do reštaurácie,
do kina, alebo do múzea. Alebo sa len prechádzajú a zhovárajú.
- A o čom sa zhovárajú? - O sebe navzájom.
O sebe, o svojich záujmoch.
O tom, čo majú radi, o všetkom!
Máte také čudné predstavy o láske.
Asi by sme to mali robiť ako vy. Stretnete sa a vezmete sa.
“a žijeme šťastne naveky”!
Zabudni na "večné šťastie." To neexistuje.
Ale samozrejme, že existuje.
Nerád nesúhlasím, ale ak manželstvo vydrží,
je to veľký úspech.
- Na šťastie zabudni. - A čo ty a Nancy?
Veď vieš, že budete naveky šťastní, nie?
Ja ani neviem, či to prežije dnešok,
a už tobôž nie celý život.
To sa ti stále usilujem vysvetliť.
- Je to zložité. - Ale nemusí byť.
- Ak to naozaj vie. - Vie čo?
- Ako veľmi ju ľúbiš. - Samozrejme, že to vie.
Nehovoríme o tom celé dni, ale vie to.
- Ako? - Ako to myslíš, "ako?"
Ako to vie,
- že ju ľúbiš? - Nie. Prestaň.
- Ako to vie, - Ľudia sa pozerajú.
- že je tvoja? - Nespievaj. To nemusíš.
Poďme ďalej. Prechádzajme sa, dobre?
- Tak vie to? - Áno.
Ako má vedieť, že ju ľúbiš?
Aj on pozná tú pieseň?
Ako jej lásku svoju ukážeš?
Ako má vedieť, že ju vážne,
- celkom vážne ľúbiš? - Nikdy som tú pieseň nepočul.
Ako má vedieť, že ju ľúbiš?
- Ako jej lásku svoju ukážeš? - Výborne hráte.
- Ako má vedieť, že ju vážne, - Tak to by stačilo.
- celkom vážne ľúbiš? - Poďme.
Nestačí si predsa lásku svoju niesť len v hlave,
treba si ju pripomínať, zalievať ju neustále...
Ako mám vedieť,
že ma ľúbi?
Ako mám vedieť,
že je môj?
Napísal ti na lístoček krátku správu,
SI ČAROVNÁ
že ťa má vo dne aj noci plnú hlavu?
Daruje ti žlté kvety v deň, keď slnko nezasvieti?
Ak si nájde spôsob dáky odohnať ti z čela mraky
aspoň trošku každý deň,
vtedy zistíš okamžite
vtedy zistíš okamžite, že on je tvojej lásky sen.
- Vidíš? - Vidím až priveľa. Poďme.
- Bude bál? - Áno.
KRÁĽOVSKÝ BÁL
- To bude zábava! - To nebude žiadna zábava.
Nezabúdaj nikdy na lásky svojej prejavy,
a nečakaj, že ti bude vidieť do hlavy
Každý deň splň to, čo predtým sľúbiš,
tak uverí, že ju vážne ľúbiš.
Každý predsa chce byť šťastný naveky
Každý vedieť chce, že láska nie je klam.
Tak ako máš vedieť, že ťa ľúbi?
Ako máš vedieť, že je tvoj?
Tancujete hneď a zase
len aby ťa držal v páse?
- Ja netancujem. - Venoval ti pieseň krátku,
iba tebe, k tvojmu sviatku?
- A už vôbec nespievam. - Ak si nájde spôsob dáky
odohnať z čela mraky
aspoň trošku každý deň,
vtedy zistíš okamžite,
vtedy zistíš okamžite že on je tvojej lásky sen.
On je tvojej lásky sen.
Giselle!
Ja som sníval...
Odneste tieto kvety Nancy, prosím.
Zbláznila si sa? Sú to vtáky. Nevedia, kde býva.
Tak isto zistíš,
že ťa ľúbi,
tak uistíš sa,
že je tvoj
Najlepšie mu sadne farba
v ktorej tvoje oči žiaria
A pozve ťa, namôjveru,
na raňajky ku jazeru.
Jeho srdce bude iba vtedy tvoje,
keď žiariť bude ako slnko na oblohe
Vtedy zistíš okamžite
- že on je tvoja láska - Tak bude vedieť
že ju ľúbiš
tak ukážeš jej svoju lásku
- Tak budeš vedieť - Nezabúdaj na lásky svojej prejavy
nečakaj, že ti uvidí do hlavy
Tak budeš vedieť
že on je tvoja láska
Ďakujem.
Ďakujem vám z celého srdca.
- Nancy? - Ďakujem ti za kvety..
Nemáš za čo. Nie, som rád, že sa ti páčili.
Veľmi ma to mrzí. Volám ti nevhodne?
Neuveríš, kde práve teraz som.
Ó, pane! Aké strašné, aké strašné!
- Spadli ste na váš urodzený... - Ja viem.
- Sú také nádherné! - Naozaj?
Obvykle mi posielaš len e-maily s digitálnymi kvetmi.
Tieto sú úchvatné. Kde si našiel v New Yorku živé hrdličky?
- To je dlhý príbeh. - A toto?
Pôjdeme spolu na bál?
- Nemusíš ísť. - Ešteže čo! Je to romantické.
- Také živelné! - Dobre.
- Neviem sa dočkať. - To som rád.
No a...
...pokiaľ ide o Giselle, len jej chcem pomôcť.
- Nič sa... - Vieš čo?
Ak hovoríš, že sa nič nestalo, tak sa nič nestalo. Verím ti.
- Takže zajtra večer. - Si zrazu taký iný.
...vodička autobusu, ktorý bol počas špičky
dnes ráno prepadnutý...
Táto čudná malá škatuľa je tuším zázračné zrkadlo.
Obaja boli veľmi výstrední.
Ten veveričiak...
Vždy som ťa miloval.
Nemáš žiadnu sebaúctu?
Nepotrebujem sebaúctu.
Stačia mi tvoje pery na mojich.
Počkajte, pane! Vráťte to! Vráťte to! Prosím!
Ako môžem milovať muža, ktorý nemá rád sám seba?
Odíď odo mňa, Jerry! Hnusíš sa mi!
Nedokážem ovládať moje city k tebe, Angela.
To láska zo mňa robí šialenca.
Toto nie je láska. Je to posadnutosť.
Nathanaelovi sa páči, ako skáčem?
Som pekný aj keď spím?
Úbohý malý veveričiak.
Vyčerpaním načisto zošalel.
Možno by si si chcel v noci oddýchnuť v malej útulnej komôrke.
PROSÍM NERUŠIŤ
Dobrú nôcku.
Pekné sníčky.
Idem sa trochu prevetrať, pane.
Nemám rád smutné konce.
Pane.
Vy máte...
...rád sám seba?
Čo by som na sebe nemal mať rád?
Kam tak asi išiel?
Ach áno. Pozri sa. Pozri sa na toto.
Dobre sa pozeraj. Najprv si to dám takto do ruky...
Zopakuj to ešte raz! To je úžasné!
- Ukáž mi to ešte raz! - Naposledy.
Tak dobre. A je to.
Pozri sa.
Ty si čarodejník!
Čo?
- Toto je veľmi pekné miesto. - Áno.
- A večeriame? - Áno.
- Toto je rande. - Áno.
Nie! Nie! Nie, nie. My sme len...
Sme len priatelia.
Navyše, ľudia obvykle neberú na rande aj deti.
To je škoda.
Morgan je rozkošné dievčatko. Je veľmi milá a zlatá.
Áno. Je skvelá.
- Čo? - Veľmi jej chýba?
- Chýba kto? - Jej mama.
- Vieš, my veľmi... - Čo?
Nerozprávame sa o tom.
Mrzí ma to. Nechcela som vyzvedať.
Nie, nie. To je v poriadku. Len...
sa o tom nerozprávam... ani s Morgan, ani s nikým.
- Pretože to bolo veľmi smutné? - Spočiatku nie.
- Boli ste zamilovaní. - Áno.
Áno.
- To bol ten problém. - Ako to môže byť problém?
Pretože láska... Tá ideálna láska, o ktorej hovoríš,
je len predstava.
A jedného dňa sa musíš prebudiť...
- ...a ocitneš sa v skutočnom svete. - A prečo si sa zobudil?
No vieš...
...ona odišla.
- Mrzí ma to za vás oboch. - To nič.
Už som veľký. Poradím si s tým.
Ale o ňu sa predsa trochu bojím.
Viem, že je hanblivá. Viem, že nemá veľa kamarátov.
Chcem, aby bola silná, chápeš?
Aby dokázala čeliť svetu takému, aký je.
Preto nie som veľký priateľ rozprávok. Nechcem, aby začala
veriť nezmyslom o snoch zmenených na skutočnosť.
Ale sny sa naozaj plnia.
A možno sa stane niečo úžasné.
Ach áno, zabudol som, s kým sa rozprávam.
Ja dúfam, že nezabudneš.
- Rada sa s tebou rozprávam. - Pre krásnu dámu.
Od jej tajného ctiteľa.
Ako je možné, že stále niečo dostávaš?
- Čo je to? - Je to jablkové martini, slečna.
Jablkové mar... Vyzerá lákavo.
Opatrne. Je otrávené.
- Žartuješ. - Áno.
Zaliečajú sa ti. Ja by som si dával pozor.
- Tak si dám len malý dúšok. - Dúšok celkom stačí.
- Ty hnusoba... - Na stole máme hlodavca!
- Mohol by sem niekto prísť? - Nechajte ho!
Niečo mi chce povedať! Pip, ty si prišiel!
- Olizuje ju po tvári! - Veveričiak!
To zvieratko prenáša choroby.
Edward je tu!
- Edward je tu! - Zachránim vás, slečna!
To nie! Pip?
- Ja ti dám! - Pozor!
Ukáž, pozriem sa na teba.
Nič mi nie je! Pip by ma nepoškriabal! Nikdy!
- Kde je Pip? Tak kde je? - Tá pizza sama dýcha!
Ach, Pip!
Ó, nie!
Pip.
Čo je s tebou? Si v poriadku?
Ach, ocko.
Prezraď mi, zázračné zrkadlo, čo je toto za hrozné miesto?
Prečo je všetko také zložité?
Nájdem niekedy srdca môjho polovicu?
Predbežný prieskum pece na pizzu pozostatky hlodavca neobjavil.
Zviera je teda stále nažive.
Je tu s nami žena, ktorú spomínaný hlodavec
- priamo napadol.. - Giselle!
Prezraďte nám, aký je to pocit,
ak viete, že to nebezpečné zviera stále žije?
Skvelý! Pip je môj najlepší kamarát a nikdy by...
Poďme radšej domov.
Neskončila som. Ešte jednu otázku.
Čo je to za hanebnosť?
Je tento náhly útok súčasťou akejsi novej vlny?
- Narastá hrozba hlodavcov? - Zázračné zrkadlo, žiadam ťa.
- Povedz, kde je! - Zo 116-tej ulice na Broadway...
116-ta ulica a Broadway! Vďaka ti, zrkadlo.
...a Mary Ilene Caselottiová.
To teda bolo. Dnes večer sme si užili kopu rozruchu.
- Bála si sa? - Tak trochu.
Myslíš si, že sa Pipovi nič nestalo?
O Pipa sa veľmi nebojím.
Je veľmi statočný.
Spomínam si, ako raz neboráčika vlka
naháňala okolo domu jeho starej mamy
malá Červená čiapočka a zúrivo pri tom mávala sekerou.
Keby vtedy Pip neprechádzal okolo,
veru neviem, ako by sa to skončilo.
Ja ten príbeh poznám celkom inak.
To preto, lebo Čiapočka to rozpráva presne opačne.
Dobrú noc, Giselle.
A ďakujem ti za rozprávku.
Dobrú noc, Morgan.
REŠTAURÁCIA BELLA NOTTE
Madam! Váš pes tu nemôže len tak močiť!
Ideš neskoro.
Ospravedlňujem sa.
Ach, Giselle!
Ahoj, Giselle.
Bol to pekný príbeh. Ten o tvojom kamarátovi veveričiakovi.
Áno.
Viem, aké to je, keď ťa niekto sklame.
Je lákavé vidieť všetko tak, ako si želáš,
- namiesto toho, ako to je. - Nemusím si želať, aby prišiel.
- On príde. - Rozumiem.
- Pretože ti to povedal veveričiak. - Áno. Pip presne povedal, že...
Vieš čo? Netuším, či len tak trepeš
alebo si ironická, pretože veveričiaci nerozprávajú.
Nerozprávajú len u vás.
Takže namiesto rád lesného hlodavca
by som ti chcel povedať...
...že keď na to prídeš a rozhodneš sa ostať v New Yorku,
- rád by som ti pomohol. - Je to od teba veľmi milé, Robert.
- Ale Edward pre mňa príde. - A čo ak nepríde?
Prečo to stále opakuješ?
Lebo sa s tým stretávam každodenne.
Ak má vzťah medzery už v začiatkoch,
- nikdy sa to nezlepší. - On príde!
Giselle, nemyslím si to. Nie.
- Áno! - Nemôžem súhlasiť. Nie.
- Nie? - Nie.
Len toto jediné slovo poznáš? Nie?
- Nie! - Tak predsa? Nie.
- Nie. Chcem povedať, nie. - Nie! Nie! Stále dokola!
Každé slovo, ktoré vyslovíš, je "nie"! Som z toho úplne...
- Niekedy ma tak.. - Niekedy ťa tak čo?
Niekedy ma tak...
tak...
...hneváš!
- Som nahnevaná! - Si v poriadku?
- Som nahnevaná. Nahnevaná! - Je ti niečo?
Je mi...
Je mi nádherne!
Si si istá?
Áno, je mi...
Je mi dobre.
Som...
...ako ryba vo vode.
Tak teda...
Dobrú noc.
No toto!
- Dobré ráno. - Dobré ráno, ocko.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Pripravila si raňajky. To je skvelé.
- Idem otvoriť. - Ďakujem.
- Pekné šaty. - Ďakujem.
To som ja! Princ Edward z Andalasie!
Prichádzam oslobodiť cnostnú Giselle!
- Prišiel. - Tak to vyzerá.
Ach, panebože.
- Ako vyzerám? - Mierne omráčená.
- Myslím, ako vyzerám? - Vyzeráš...
... nádherne.
- Giselle! - Edward!
Rozumiem, ale...? Mohli by ste...
- ... dávať trochu pozor? - Ty!
- Čo? - To ty si ten, kto moju Gisell
- uväznenú drží! - Len sa upokojte.
Nie!
- Chceš pred smrťou prehovoriť? - Určite si zo mňa robíte dobrý deň.
Čudné slová.
Nie! Nie! Nie.
Sú to moji priatelia.
Toto je Morgan. A Robert.
Toto je Edward.
Snívam o tom, že príde pravej lásky bozk,
Aj on spieva?
a s ním aj víla ktorá mi tak chýba...
Sladká a milá čo rada by doplnila
moju pieseň lásky!
Ó, tam niekde žije deva krajšia ako jar a jeseň,
už nikdy nebudem musieť sám
spievať...
- Čo sa deje? - Ty nespievaš.
Ach, naozaj.
Prepáč mi.
- Rozmýšľala som. - Rozmýšľala?
Prv ako odídeme, chcela by som urobiť jednu vec.
Len ju pomenuj, láska moja, a splním ti ju
- Chcem ísť na rande. - Na rande!
Čo je to rande?
Vieš...
...pôjdeme spolu na večeru.
A budeme sa rozprávať o nás dvoch.
Čo máme radi a čo nemáme radi, o našich záujmoch.
Rande.
A nezabudnite, že vy dvaja ste u nás v Andalasii vždy vítaní.
Zaiste. A keď niekedy zavítate k nám,
môžeme ísť všetci spolu na večeru.
To by bolo krásne.
Čoskoro sa uvidíme.
Veď sa nerozprávame o tom, chápeš, že...
- navždy. - Naveky.
Tak ti teda...
prajem pekné rande...
A ja zas tebe... a Nancy.
Ďakujem ti. Som taká šťastná, že som mohla byť s tebou.
Nikdy na teba nezabudnem. Veď to predsa vieš.
Vieš?
Vďaka, že ste sa postarali o moju nevestu, poddaní.
Bude mi veľmi chýbať.
Aj mne, miláčik.
Aj mne.
Naozaj nemám potuchy ako sa tí dvaja našli, Vaša Výsosť.
- Naozaj neviem. - Ty hlupák!
- Ale, Vaše Veličenstvo... - Mal si ju zabiť, nie zachrániť.
- Nie si schopný to vykonať? - Chápem, že ste nahnevaná, madam.
Keby ste m však dali ešte jednu príležitosť...
Ďalšiu? Myslíš si, že otrávené jablká rastú ako huby?
Ostalo už len jedno! Žiadnu šancu už nemáš!
- Vaša Výsosť! - Nie, zabudni na to!
Prídem tam osobne! Tú malú ničomníčku zničím sama!
Panebože.
Veľa som rozmýšľal o tom, čo povedalo to dievča
o Phoebiných žiariacich očiach.
Viete, presne to som si všimol, keď sme sa prvýkrát stretli.
Je to pravda.
- Jej oči sa naozaj ligocú. - Ethan.
Len sa pozrite, pozrite.
Ako váš advokát, Phoebe,
vám pripomínam, že by ste nemali tej náhode...
Čo ak to nebola náhoda?
Čo ak sme ju nestretli iba vďaka náhode?
- Vy dvaja ste mali problémy. - Každý má niekedy problémy.
Každý zažíva aj zlé časy.
Ale máme kvôli nim obetovať aj všetky dobré časy?
Nie.
Ako ti chutil hot dog?
Nie je to naozajstný pes. Len to tu volajú “horúci pes”.
- Bol celkom super. - Fajn.
Takže, užili sme si nádherné rande.
- Pôjdeme už? - Pôjdeme kam?
Naspäť do Andalasie. Na našu svadbu.
A budeme žiť šťastne naveky až kým nepomrieme.
Ale veď nemusíme ísť hneď teraz.
Ako dlho obvykle trvá také rande?
No vieš...
Ľudia obvykle kráčajú tak dlho, ako len chcú...
Idú a idú a stále len idú,
a pri tom premýšľajú o činnostiach, ktoré budú spolu robiť.
- O činnostiach? - Môžeme ísť napríklad do múzea.
Alebo do divadla?
- A majú tu aj bál. - Bál?
Áno.
Bude tam hudba a tanec.
- To máš rád. - Áno, súhlasím.
To je skvelé. Tak teda poďme.
- Giselle? - Prosím?
- A potom domov do Andalasie? - Samozrejme.
Už je čas.
Giselle! Vrátila si sa! Vrátila si sa!
Ach, Morgan. Morgan, musíš mi pomôcť.
Idem totiž na bál, a vôbec neviem, čo mám robiť,
a čo si mám obliecť.
A neviem, kde by som tu našla rozprávkovú kmotričku.
Mám niečo oveľa lepšie ako rozprávková kmotrička.
Ocko hovorí, že je to len pre núdzové prípady.
Toto je predsa núdzový prípad.
Nech sa páči, balíček je váš.
- Dovi. - Dovi.
A teraz?
- Slečna? - Ďakujem.
Príjemný deň.
Keď ideš do spoločnosti, nedávaj si priveľa mejkapu,
aby si chlapci nepomysleli nesprávne veci.
Veď vieš, akí sú.
Ide im vždy len o jedno.
- O čo? - Neviem.
Nikto mi to nepovedal.
Takže takto to vyzerá?
- Čo, zlatko? - Keď chodíš nakupovať s mamou?
Neviem. S mojou mamou som nikdy nebola na nákupoch.
Ani ja.
- Ale páči sa mi to. - Aj mne.
Podľa mňa, onedlho budeš mať aj ty novú mamu.
Myslíš macochu.
Never všetkému, čo ti povedia.
Veď ja som už stretla tak veľa úžasných a dobrých macôch.
Aj Edward má macochu.
Nikdy som ju nevidela, no počula som, vraj je veľmi milá.
Na linke máme pána N a sťažuje sa, že jeho milá má akýsi odstup.
Je to tak, pán N?
Vždy som si ju ctil ako kráľovnú,
no v poslednej dobe sa mi zdá,
že má akúsi odvrátenú tvár, akoby som ju už nespoznával.
Mali by ste sa do nej vžiť
a tak zistiť, čo k vám naozaj cíti..
Nazdar, ty babrák. Chýbam ti?
BÁL KRÁĽOV A KRÁĽOVIEN
- Čo tu robí ona? - Nemám potuchy.
- To je ale prekvapenie. - Aj ja som prekvapený.
- Nevieš tancovať. - Nie, len netancujem.
Nie že by som nevedel..
Toto je Edward. Je to môj...
- ...princ. - A toto je Nancy.
Ona je... My sme...
- Sme spolu. - Áno.
A táto krásna dáma je Giselle, láska môjho života.
Skutočná túžba môjho srdca.
- Je niečo čudné? - Spôsob, akým ste to povedali.
Tak priamočiaro, bez zrnka irónie.
To je veľmi... romantické.
Ó, ďakujem vám.
Milí prítomní, noc dospela,
a ja preto prosím, aby páni pozvali do tanca dámu,
s ktorou ešte netancovali a aby nám predviedli
valčík kráľa a kráľovnej.
- Smiem prosiť? - Prosím.
Smiem prosiť?
Držím ťa v náručí
a zrazu zmizol svet
hudba nás unáša tam
kde iných ľudí niet
Len ty a ja
my dvaja keď sme spolu
z nekonečných výšin pozeráme dolu
Život však beží rýchlo
aj sny sa rozplynú
a tak ti vravím zbohom,
nádeje zahynú,
čakanie bolo krásne
no zmaril ho čas,
čas, ktorý za mňa písal básne
vtedy, keď nechcel som iné
len držať ťa v náručí
tak blízko môjho dychu,
tak blízko duše vzdychu,
veril som na večnosť
ktorou sa prebrodím
spolu s tebou.
Tak držím ťa v náručí
a náhle sme si takí ďalekí
takí ďalekí
až sme si naveky
nekonečne blízki.
Prekážalo by vám?
Nie, samozrejme.
A ak ťa teraz stratím,
dobre viem,
že si ťa navždy v srdci ponesiem,
môj sen sa zmení náhle,
ostane večnosťou,
ostaneš navždy so mnou,
- Si smutná. - Ach, nie.
- Je mi dobre. - Prinesiem ti plášť.
taká blízka,
a predsa taká vzdialená.
Dieťatko? Si to ty?
Vy! Vy ste ma sem poslali!
Taká som šťastná, že ťa vidím. Bála som sa o teba.
Aká hrozná nehoda ťa uvrhla na toto strašné miesto,
kde je toľko smútku a toľko bolesti.
Veru tak.
Kde nemôžeš byť s tvojou láskou,
odsúdená žiť naveky s iným.
No predsa sa tak nemusí stať.
Veru nie, nie, nemusí. Urobím bolesti koniec. Namôjveru.
A všetky zlé spomienky zmiznú v tme zabudnutia.
Áno!
Len jedno zahryznutie, drahá moja,
a toto všetko sa navždy skončí.
Tvoj život tu,
ľudia, ktorých si stretla.
Na nič z toho si už nespomenieš.
Ostanú ti len sladké sny...
...a šťastné konce všetkých príbehov.
Musíš sa však ponáhľať. Ponáhľaj sa.
Kúzlo sa nenaplní,
ak do jablka nezahryzneš skôr ako hodiny odbijú polnoc.
Tak sa ponáhľaj, ponáhľaj sa!
Áno! Áno! Áno! Zahryzni! Výborne!
Ponáhľaj sa! Ponáhľaj!
Practe sa mi z cesty!
Ako to urobila?
Edward?
- Mama? - Edward!
Áno. Ach áno, ona.
Išla som ju trochu vyvetrať.
Prišli na ňu mdloby. Len ju nechaj, miláčik.
Bude v poriadku. Stačí ju trochu prefackať.
Daj sa jej napiť vody . Nič jej nie je.
- Pomôžte mi niekto, prosím! - Tak trochu preháňaš.
Nemusíš sa obávať, drahý.
To hádam nie. Zavolaj pohotovosť.
Všetko je v poriadku. Pokojne sa bavte ďalej.
- Nič jej nie je. - Giselle.
Dobrý večer, jedna žena tu upadla do bezvedomia.
Neviem, čo sa stalo.
- Odpadla. Ale bude v poriadku. - Nie, neodpadla.
Nathaniel, vráť sa do auta.
Nevrátim sa.
Otrávili ste ju.
- Je to bosorka! - To si spôsobila ty?
Ona sem to dievča poslala. Otrávila ju!
A priznávam,
- s mojou pomocou. - Klame, miláčik.
Veď prečo by som sa dávala dokopy s tým šašom?
- Uvažuj trochu, prečo..? - Ticho!
Klameš, zákerná vražedkyňa!
Keď sa vrátime domov, Andalasia sa dozvie o tvojej zrade.
- Dni tvojho panovania sú zrátané! - Zoberieš mi korunu?
Nezdá sa ti to tak trochu melodramatické, zlatko?
Neviem, čo znamená "melodramatické",
no ty navždy opustíš kráľovský trón. Postarám sa o to.
To by stačilo, ty zmija.
- Musíme jej pomôcť. Ale ako? - Neviem. Čo treba spraviť?
Už jej niet pomoci. Skončila.
Pravej lásky bozk.
Čo?
Je to tá najmocnejšia vec v šírom svete.
Áno. Áno, samozrejme.
Vedel som to.
Nezabralo to!
Už ju nikdy nezachrániš. Len čo hodiny odbijú polnoc,
...zaspí naveky.
- Ledažeby... - Ledažeby čo?
To nie je možné. Nemôžem to byť ja.
- Čo nevidíte? - Poznám ju len pár dní.
Pobozkaj ju, Robert. Pokojne.
Prosím.
Neopúšťaj ma.
Vedela som, že si to ty.
- Tak čo na to povieš? - Vynikajúce.
Lepšie ako predstavenie minulý rok.
Nie!
Vraj najmocnejšia sila na svete.
Ja si to nemyslím.
Nemáte ani len tušenia, s kým mate do činenia.
Chcete vidieť šou? Tak ja vám predvediem šou.
Ustúpte a pripravte sa na hlavné predstavenie!
Ty sebecká, diabolská...
Všetky tie jalové reči o akomsi "pravej lásky bozku"
vzbudzujú vo mne len tie najhoršie pudy.
- Nehýb sa. - A tak som rozmýšľala,
že ak mám ostať kráľovnou, keď sa vrátim,
budem potrebovať nejaký kvalitný príbeh.
Napríklad, že sa náhle objavila odporná zlovestná príšera
a všetkých pozabíjala?
A úbohá, bezbranná kráľovná Narissa
ich nemohla zachrániť.
Začnime teda dievčinou, ktorá to všetko začala, čo poviete?
- Len cez moju mŕtvolu. - Ako chceš.
- Viem sa prispôsobiť. - Pusti ma!
Pridaj sa k nám, Giselle. Nemala by si premeškať jeho koniec.
Pusti ma!
Si šialená!
Nie. Som zlomyseľná, pomstychtivá a velikánska.
Ale nikdy šialená.
- Giselle! - Hm, táto historka je akosi naruby.
Osloboditeľom je tentokrát statočná malá princezná.
To strach zo mňa z teba robí slečinku,
nie, krásavec?
Len ma nasleduj. Je čas povzniesť našu rozprávku do nových výšok!
Pip!
Chceš ísť na slobodu...
...pomôcť Giselle...
...preľstiť netvora.
Prečo si to nepovedal hneď?
Ďakujem.
Narissa! Nedovolím ti uniesť ho preč!
Práve sa blížime ku koncu nášho príbehu.
Sedíš pevne, Giselle,
celá zvedavá, ako sa to skončí?
Pip!
Čo napríklad takto:
"A žili šťastne naveky, naveky všetkých vekov!"
No dobre, tak aspoň mne to vyšlo.
Čo?
Robert! Vydrž!
Je to tvoj zvyk? Že stále z niečoho padáš?
Len keď si nablízku, aby si ma zachytila.
Naveky šťastní
- Čo ste taká smutná, krásna pani? - Zabudla si tu topánku.
Črievičku.
Zlý osud tvrdí, že šťastných koncov niet,
Smiem?
no v hĺbke duše každý z nás skladá si šťastný svet
Sadne ako uliata.
V hĺbke duše každý z nás rád uverí
že príde šťastie a bolesť navždy prebolí
A každý z nás má len
jeden sen vždy jasný, milovať
a byť navždy šťastný
byť navždy šťastný
Fíha, prepáčte na chvíľu.
Je tu naozaj perfektný signál!
Byť navždy šťastný
ODEVY ANDALASIA
Tak začni odznova a vylož srdce na dlaň,
Navždy šťastný
možno tak uvidíš že zázrak je skutočný,
stačí len odvaha
a niekedy je lepšie neklásť si otázky
na svete sa šťastne žiť nedá bez lásky
UTRPENIE S KRÁĽOVNOU NATHANIEL
Potom budeš vedieť
žiť ten sen svoj krásny
a byť navždy šťastný
MLČANIE NIE JE ZLATO OD PIPA
- Ako pre teba, dušička. - Ďakujem, Pip!
Len sa pekne všetci upokojte. Máme dosť výtlačkov pre každého.
Niet divu že srdce ti bije ako splašené,
že hlava sa ti krúti v omamnej nádhere
veď s každým šťastným koncom nový sa začína
a tak oplatí sa veriť,
že šťastný život sa dá prežiť
len s kúzlom nad kúzla
A žili naveky šťastne,
až kým nepomreli..
KONIEC
Snívam kedy príde
pravej lásky bozk
ZAČAROVANÍ