Der er affyret skud.
Omfattende uroligheder i hele Los Angeles.
Betjente løber ned ad gaderne.
Røg dominerede hele byen.
Vi råder alle, der befinder sig inde i byen i South Central...
Der er 38 døde og flere end...
Redningsfolk kan ikke få adgang...
...de hev chauffør Reginald Denny ud af bilen...
INGEN RETFÆRDIGHED INGEN FRED!
Byen minder om en krigszone.
Folk samledes ved Parker Center.
...her i Hollywood, hvor flere forretninger er blevet plyndret.
3.600 bygninger er brændt.
Tyk røg stiger op fra utallige brande...
i Hollywood, Compton, Watts og Long Beach...
Over 120 mord i Long Beach...
i månederne efter Rodney King-optøjerne.
Bandereiateret vold og raceuroligheder når historiske højder.
Fra de studerende i Woodrow Wilson skolens lokale 203's dagbøger.
Evas dagbog.
l Amerika...
kan en pige blive gjort til prinsesse...
på grund af sin skønhed og ynde.
Men en aztekisk prinsesse vælges på grund af sit blod...
Eva?
Eva, hvad har Papi lært dig?
...til at kæmpe for sit folk, som Papi og hans far...
mod dem, der siger, vi er mindre værd end dem...
der siger, vi ikke er lige så smukke og talentfulde.
Det var første skoledag...
og jeg ventede på min far, som skulle følge mig til bussen.
Roberto!
Eva!
Og jeg så krigen for første gang.
Eva! Eva!
Politiet! Luk op!
Politiet hævnede sig ved at tage min far.
Han var uskyldig, men de tog ham...
fordi han var respekteret blandt mit folk.
De kalder mit folk en bande, fordi vi kæmper for vores Amerika.
Op at stå!
Ved min indvielse i bandelivet...
blev jeg tredje generationsmedlem.
De tæver en, så man ikke knækker.
De er min familie.
l Long Beach er alt afhængigt af, hvordan man ser ud.
Er man latino, asiat eller sort...
kan man blive pløkket lige så snart man går ud af døren.
Vi kæmper mod hinanden om territorier.
Vi myrder hinanden på grund af race, stolthed og respekt.
Vi kæmper for det, der er vores.
De tror, de vinder, ved at overfalde mig nu...
men snart bliver de alle ordnet.
Der er erklæret krig.
-Her er din kaffe. -Tak.
FØRSTE ÅR - 1994
Jeg håber, du vil se på mine undervisningsplaner.
Selvfølgelig, og her er de klasser, du starter med.
Førsteårs engelsk, fire klasser, i alt cirka 150 eIever.
Nogle kommer lige fra ungdomsfængslet.
Måske går en enkelt eller to med fodlænke, så politiet ved, hvor de er.
Vi kommer nok til at rette dine undervisningsplaner lidt til.
Hvis du ser på deres resultater, så vil disse ordlister...
og nogle af bøgerne, Homers Odysseen...
de bliver for svære for dem.
Okay.
Desuden tager de fleste...
3 busser, 90 minutter hver vej, for at komme.
Du godeste.
Jeg ville ikke give mange lektier for.
Du ville spilde en masse tid på forsinkede opgaver.
Okay. Tak.
-Du er fra Newport Beach? -Ja.
Det er trist, at du ikke var her for bare to år siden.
Vi havde en af distriktets højeste akademiske standarder...
men siden frivillig integration blev foreslået...
har vi mistet over 75 procent af vores bedste elever.
Faktisk valgte jeg netop Wilson på grund af integrationsprogrammet.
Det, der sker her, er virkelig spændende, synes du ikke?
Min far var involveret i borgerrettighedsbevægeIsen.
Og jeg kan huske, at da jeg så optøjerne i Los Angeles på tv...
overvejede jeg at læse jura.
Og så tænkte jeg: ''Når man forsvarer...
''en person i retten, er slaget alerede tabt.''
Jeg tror, det virkelige slag skal stå her i klasselokalet.
Ja, det er jo et meget...
velgennemtænkt udsagn.
Erin...
Jeg synes, du er en dejlig, intelligent kvinde.
Men du har aldrig undervist før.
Som ansvarlig for skolen må jeg sikre mig...
at du kan håndtere de situationer, vi møder her.
Det kan jeg.
Jeg ved, jeg har meget at lære som lærer, men jeg er lærenem.
Det er jeg, og jeg vil virkelig gerne være her.
-Det er nogle smukke perler. -Tak. De er fra min far.
Jeg ville ikke tage dem på i skole.
Skat?
Hvad?
Ligner jeg en lærer?
SPAZZERE
Hallo!
ELITE-ELEVER AVANCERET KURSUS
Fru Gruwell
Hey, Chris, hva' så?
-Hej. -Hej.
Vi sætter os her, mand.
Hej.
Hva' så, tøs, lækker røv.
Jeg hedder Erin Gruwell. Velkommen til førsteårs engelsk.
Jeg giver sækken en uge.
Hej.
Okay. Brandy Ross?
Gloria Munez.
Alejandro Santiago.
Andre Bryant.
Eva Benitez.
Eva, ikke Eva.
Eva.
Jeg skal på toilettet.
-Okay, husk at tage en... -Ja, jeg ved det.
TILLADELSE
Ben Samuels?
Den hvide dreng håber, han er gået forkert.
Jeg må ud herfra.
-Sindy Ngor. -Her.
Sagde jeg det rigtigt?
- Jamal Hill? - Hvadlaver jeg her, mand?
Den her ghetto-taber klasse har folk...
der ligner nogle, der har været med i Cops.
Er i med? Det passer.
-Er du Jamal? -Ja.
Du er altså registreret til at gå i denne klasse.
-Ja, og det er noget pis. -Det er dummernik-klassen, makker.
Du er her, fordi du er for dum.
-Sig det, mens jeg hører det. -Det har jeg lige gjort.
Kan i se, hvad jeg mener? Dum.
-Det sagde du bare ikke, mand! -Okay...
Hør, ven, du får nogle på snotten.
Vær venlige at sætte jer.
Jeg fik din plads på holdet.
Det er derfor, du ævler.
Vær søde at sætte jer ned.
Din plads er så godt som væk. Hvorfor spilde tiden...
med at komme til træning med de ældgamle Nike-sko, du har?
Du ved ikke en skid om mig!
Du forklarede lige mit liv.
Jamal?
Så nu kører du på mig?
Sæt din ubrugelige røv ned, ven!
Jeg spiller dig af banen.
Hold kæft. Hvad sker der, ven?
Hvad så? Sæt dig ned, ven!
Undskyld, kan jeg få noget hjælp herinde?
Så gør noget! Gå væk!
Skal du røre ved mig?
Sæt dig, ven. Gå væk, jeg siger det ikke igen.
Skal du nu stirre på mig?
Du tager sgu ikke min plads!
Jeg spiller dig af banen!
Sæt dig ned igen, knægt.
Bare rolig. Jeg holder øje med dig.
Sig det til ham. Sæt ham ned.
Sæt dig ned.
Tak. Lad ham gå. Sådan noget pis.
Erin?
Erin, det her er Brian Gelford.
Han underviser tredjeårs engelsk og de avancerede kurser.
-Hej. Erin Gruwell. Rart at møde dig. -Hej. i lige måde.
-Jeg hører, du havde lidt ballade i dag. -Ja. Det gik så stærkt.
Lad det ikke tage modet fra dig.
Gør din pligt, og snart underviser du tredjeårseleverne.
De er en fornøjelse.
Til den tid er de fleste af dine elever også væk.
-Hvad mener du? -Før eller siden bliver de bare væk.
Hvis jeg gør mit arbejde godt nok, står de måske i kø for at komme ind.
-Ikke? -Jo.
-Flotte perler. -Tak.
Stod det til mig, gik jeg overhovedet ikke i skole.
Min tilsynsværge truede mig...
og sagde, at det enten var skole eller militærskole.
Spasser.
Han tror, at problemerne i Long Beach...
ikke kan nå mig i skolen.
Min tilsynsværge forstår ikke, at skoler er som byen...
og byen er præcis som et fængsel...
alle er de inddelt i adskilte afdelinger, afhængigt af stammer.
Der er Lille Cambodja.
Ghettoen.
Landet, der er hvidt som sne.
Og os, Syd for grænsen eller Lille Tijuana.
Sådan er det bare, og alle ved det.
Men inden længe kommer en eller anden lille stræber rendende...
og kræver respekt, han ikke har fortjent.
Der sker det, at en stamme lige så stille driver ind på en andens territorium...
uden respekt, som om de vil kræve noget, der ikke tilhører dem.
En udenforstående ville ikke se det, men vi kunne mærke det.
Noget var under opsejling.
Så starter vi.
Lad os se på det første navn på listen.
Homers Odysseen.
Jeg kender Homer Simpson.
Nej, den her Homer er fra oldtidens Grækenland...
men måske var han skaldet, ligesom Homer Simpson.
Okay.
Hva' så?
Stille, tak.
Fru Gruwell, han har sgu lige taget min taske!
Ingen rørte din skide taske.
Jo, jeg så dig.
Jamal. Jamal. Giv hende hendes taske.
Jeg gjorde jo ikke noget!
-Jamal. Jamal. -Okay.
Vent! Vær søde at blive på jeres pladser! Vent!
Skævøjede sæk!
Vend tilbage til klasselokalerne.
Gå omgående tilbage til klasselokalerne.
Er det det værste, du kan præstere?
Ryd skolegården og fritidsområdet nu!
...klasselokalerne, eller i vil få en anmærkning.
Det bedste l kan gøre for jer selv og jeres medstuderende...
og jeres skole, er at vende tilbage til klasselokalerne nu.
Gå tilbage til klasselokalerne.
Rejs dig, kælling!
Alle elever bedes gå tilbage til klasselokalerne omgående.
Erin?
Erin.
Hej, skat.
Er du okay?
Kom her.
Er du sikker på, at du vil det her?
Det er ikke helt, som jeg havde forestillet mig det.
Du må ikke sige det til min far.
Forhåbentlig har han ikke set nyhederne.
-Nå, hvordan går det med arbejdet? -Far.
-Det var din mand, jeg spurgte. -Det går godt. Foreløbig.
Det er et godt firma.
Jeg styrer stort set EDB-afdelingen.
-Jeg troede, du var arkitekt. -Det er han. Han tager bare en pause.
Og pengene er gode indtil videre.
Hvor meget tjener du, 27.000 dollars før skat?
Hvorfor spørger du, hvis du ved det?
Nå, hvad vil i have at spise?
Med din hjerne kunne du styre et stort selskab.
I stedet ligger jeg søvnløs, fordi du er lærer i Attica.
Kan du høre dig selv?
Hvor mange gange har jeg hørt dig tale om borgerretsdemonstrationer?
De bander er kriminelle, ikke aktivister. Læs bare avisen.
Det samme sagde man om Black Panthers.
Dine elever ved sikkert ikke engang...
hvem Rap Brown eller Eldridge Cleaver var.
Du spilder dine evner på folk...
som er fuldstændig ligeglade med uddannelse.
Det knuser mit hjerte.
Det gør det virkelig.
Nå, men...
Det er jeg ked af. Det kan jeg ikke gøre noget ved.
-Synes du, det er godt nok til hende? -Ja, det gør jeg.
Hør, Steve...
hvis Erin mener, hun kan undervise de børn, så kan hun.
At du siger, hun ikke kan, vil bare gøre hende gal.
Hvad så, hvis han ikke kan lide dit job? Hvorfor tager du dig af det?
Det gør jeg bare. Jeg er ikke vant til at skuffe ham. Jeg...
Sig når jeg kan børste tænder.
-Jeg hader, at vi ikke har to håndvaske. -Kom.
Okay. Tak.
Tænk, at han nævnte min løn.
Hvad er der sket med ham?
Han mindede om Atticus Finch, da jeg var barn...
og nu taler han om lønforhold? Jeg tror, han spiller for meget golf.
Faktisk tror jeg, man burde gribe ind.
Hvorfor er det ikke godt nok at være lærer?
Skat, tag det nu roligt.
Bortset fra at du giftede dig med mig...
skuffer du ham aldrig rigtigt. Han tilbeder dig.
Han kan lide dig. Han synes...
Han synes bare ikke, jeg er god nok til dig.
Sådan er fædre. Sådan bliver jeg nok også en dag.
Hold nu bare op med at bekymre dig om at være hans perfekte datter.
Du bor ikke i hans hus, du bor i vores.
Altså, når vi har fundet et.
- Eller når du har bygget os et. - Ja.
Med ekstra håndvaske.
Du er lærer, fordi du siger, du er det.
lndrim
Jeg har en idé.
Vi skal tale om poesi. Hvem her kan lide Tupac Shakur?
Han hedder 2Pac.
2Pac Shakur. Undskyld. Op med hænderne.
Virkelig? Jeg havde troet, der ville være flere fans.
Jeg har et udskrift af teksten til den her sang.
I skal lytte til den vending, jeg har skrevet på tavlen.
Det er et eksempel på et indrim.
Det han gør, er faktisk meget sofistikeret og sejt.
''Drengebarn i det forjættede land, havde ikke råd til mange helte.
''Kun mor var der, far var væk.
''Og nej, det var vist ikke dit gæt, at jeg ville vokse mig så stærk.
''Du ser lidt sølle ud, er det øllet? Far tog fejl.
''Hvor blev de penge af, du ville sende mig?
''Vi talte i telefon sammen, du lød så god af dig.''
-Tror du ikke, vi kender 2Pac? -En hvid tøs vil lære os om rap.
Nej, det er ikke det. Det jeg ville, var...
Du aner ikke, hvad du laver deroppe, vel?
Har du undervist før?
Og læreren fik smæk, folkens!
Okay, Jamal, så er det nok!
Ved du hvad? Sæt dig her op foran, nu.
-Hvad? -Kom så.
Jeg er dødtræt af alt det fis i min klasse.
Nå, så skete det.
Jeg undrede mig over hvor længe du kunne holde det smil.
Byt plads med Ben.
-Kom så. -Jeg kan ikke sætte mig derom alene.
-Det går sagtens. -Nej, det gør det ikke.
Jeg sidder ikke nær ham.
Jeg går ikke derop alene.
Jeg sidder ikke dernede alene!
-Okay. -Hold kæft.
Okay, ved i hvad?
I flytter alle sammen herover.
Jer nede bagved, herop. Sindy og alle jer, ryk ned bagved.
Kom så. i gang. Nu!
Skrid tilbage til Kina, folkens.
-I er nogle små idiot-gnomer. -Skrid, før jeg tramper dig på bollerne.
Bøh!
Skrid om bagved, knægt.
Væk fra mit bord.
Er aIIe tilfredse med de nye grænser?
Eva?
Hvor skal du hen?
Hov! Hallo!
Stilskrivning
Sådan noget pis! Kom nu, mand! Hvad f...
Hvad fanden? Lort!
Jeg vil have pengene tilbage!
Den lortemaskine tog mine penge! Jeg viI fandeme have pengene tilbage!
Se, hvad du udsætter mig for. Lort!
Lær sproget! Du er fra det her land, ikke?
Jeg vil have mine penge tilbage!
Kom så! Af sted!
Kom nu, kom nu, tøs! Fart på!
Paco var bange.
I bilen sagde han:
"Du kan ikke gå mod dit eget folk, dit eget blod."
De samme ord, min far så tit brugte.
Jeg var den eneste, der så Paco.
De andre kiggede den anden vej.
Så da politiet afhørte mig, vidste jeg, jeg måtte beskytte ham.
Okay, vi må hellere starte så timen ikke bliver alt for forsinket.
Rektor Banning vil gerne sige noget...
ovenpå begivenhederne i går aftes.
Jeg har talt med politiet.
Som i måske allerede ved, var nogle af de involverede...
i gårsdagens skudepisode elever her på WiIson.
Grant Rice er blevet arresteret som den hovedmistænkte.
Fru Gruwell...
tilsyneladende har en af dine elever, Eva Benitez...
-Eva. -...identificeret ham som drabsmanden.
Hun er hovedvidne i sagen.
Det er vores politik ikke at diskutere emnet i klassen.
- Mange tak. - Tak.
(1) Odysseus havde ikke nogle ratningssans?
(2) Han vokse op i dårlige kvarter.
(3) Odysseus var på en lang rejse.
Tiny, se lige her.
Hej. Hej!
Ja?
Okay.
Gloria?
Vik du læse den første sætning?
Hvorfor mig?
Fordi jeg ved, du elsker at læse.
Luk bladet.
''Odysseus havde ingen retningssans.''
Ingen af disse sætninger er korrekte.
Jeg vil gerne have jer til rette dem, så de har korrekt grammatik...
og stavning, på side 4 i jeres bøger.
Jeg har ikke side 4. Den er revet ud.
Okay, så brug den næste blanke side.
Hvad sker der?
Hvad er det? Giv mig den.
-Hvad er det her? -Lad det nu bare ligge.
Synes I, det her er sjovt?
Tito?
Ville det være sjovt, hvis det var et billede af dig?
Det er det ikke.
Luk jeres bøger.
Måske skulle vi tale om kunst. Tito er meget talentfuld, synes i ikke?
-Jo, jo. -Sådan, Tito.
Ved i hvad?
Jeg har engang set et billede som det her på et museum.
Det var bare ikke en neger, men en jøde.
I stedet for store læber havde han en rigtig stor næse...
Iigesom en rotte.
Men han var ikke nogen bestemt jøde...
det var en tegning af alle jøder.
Og disse tegninger blev sat i aviserne...
af verdenshistoriens mest berømte bande.
Det er os, mand.
Tror i, i ved alt om bander?
I er amatører.
Den her bande, gør jer alle til skamme.
De var fattige og vrede, og alle så ned på dem.
Indtil en mand besluttede at give dem stolthed...
identitet og nogen at skyde skylden på.
I overtager nabolag?
Det er intet, sammenlignet med dem. De overtog lande.
Og ved i hvordan?
De udslettede bare alle andre.
-Ja. -Ja.
Ja, de udslettede alle, de ikke kunne lide...
og alle dem, de gav skylden for, at de havde det svært.
Og en af måderne at gøre det på var sådan her.
Ser i, de trykte den slags billeder i aviserne.
Jøder med store, lange næser. Negre med store, fede Iæber.
De udgav også videnskabelige artikler...
som beviste, at jøder og negre var de laveste former for mennesker.
Jøder og negre var mere som dyr.
Og fordi de bare var dyr...
var det lige meget, om de levede eller døde.
Faktisk ville verden være meget bedre, hvis de alle var døde.
Sådan sker en hoIocaust.
Og det mener i om hinanden.
Du ved ikke en skid, tøs.
Nej, jeg gør ikke, Marcus! ViI du forklare mig det?
Jeg vil ikke forklare dig en skid!
Ved du overhovedet, hvordan vi lever?
Vi var her først, mand.
HoId kæft med det kort.
Okay! Okay! Okay!
Så i mener, at hvis latinoerne ikke var her...
eller cambodjanerne, negrene, de hvide eller hvem ''de'' nu er...
hvis de ikke var her, så ville I have det meget bedre?
SeIvfølgelig ville vi det!
Vi ville have det bedre, hvis du ikke var her.
Nemlig. Rigtigt.
Det begynder med en tegning som den her...
og pludselig bliver en dreng skudt fra en bil uden at ane hvorfor.
Du ved ikke en skid!
Du kender ikke vores smerte.
Du ved ikke, hvad vi må gøre.
Du har ingen respekt for vores måde at leve på.
Du holder os her og taler om det grammatik-Iort...
og så skal vi derud igen.
Og hvad fortæller du mig om det, hvad?
Og hvad fortæIIer du mig om det, hvad?
Hvad laver du herinde, som gør en forskel i mit liv?
Du føIer dig ikke respekteret? Er det det, du siger, Eva?
Det er du måske heller ikke. Men for at få respekt må man give det.
Sådan noget pis.
Hvad?
Hvorfor skulle jeg respektere dig?
Fordi du er lærer?
Jeg kender dig ikke.
Hvordan ved jeg, at du ikke bare er en løgner?
Hvordan ved jeg, at du ikke er en ond person?
Du får ikke bare min respekt, fordi du kaldes en lærer.
Hvide mennesker vil have respekt, som om de fortjener den uden at gøre noget.
Jeg er lærer. Det er lige meget, hvad farve jeg er.
Farve er alt.
Andre folk beslutter, hvad man fortjener...
og at folk vil have, hvad de ikke har fortjent...
Hvide folk tror, de styrer verden uanset hvad.
Ser du, jeg hader hvide mennesker.
-Hader du mig? -Ja.
-Du kender mig ikke. -Jeg ved, hvad du kan gøre.
Jeg så hvide politifolk skyde min ven, fordi han stak hånden i lommen!
I lommen.
Jeg har set hvide politifolk bryde ind i mit hjem...
og tage min far uden nogen grund, ud over at de havde lyst!
Fordi de kan.
Og de kan gøre det, fordi de er hvide.
Så jeg hader hvide mennesker, så snart jeg ser dem!
Ben, har du noget at sige?
Må jeg ikke godt komme ud herfra?
Hold op med at lade, som om du vil forstå vores situation...
og pas dit lille babysitterjob.
-Tror du ikke, det her er andet? -Nej.
Når jeg ser ud i verden...
ser jeg ingen, der ligner mig, med lommerne fulde...
med mindre de rapper eller spiller basket.
Så hvad har du ellers til mig?
Hvad nu, hvis man ikke kan rappe eller spille basket?
-Svaret er ikke her. Det ved jeg. -Nemlig.
Og i tror, I når studentereksamen på den måde?
Jeg er da nået hertil uden problemer.
Dame, jeg er heldig, hvis jeg bliver 18. Vi er i krig.
Vi består hver dag, vi er i live...
fordi vi ikke er bange for at dø for vore egne.
Dør man for sit folk, dør man i det mindste med respekt, som kriger.
Nemlig.
Så når i er døde, får i respekt? Er det det, i tror?
-Ja. -Nemlig.
-Ja. -Ja.
Ved i, hvad der sker, når i dør?
I kommer til at rådne i jorden.
Folk vil fortsætte med at leve, og de glemmer alt om jer.
Og mens i rådner...
tror i så, det betyder noget, om i var bandemedlemmer?
I er døde.
Og ingen, ingen vil gide huske jer...
for det eneste, i har efterladt jer her i verden, er det her.
Løfter du hånden?
Det, du talte om før, holocausk?
-Holocaust, ja. -Hvad er det?
Løft hånden, hvis i ved, hvad Holocaust er.
Løft hånden...
hvis nogen herinde nogensinde er blevet beskudt.
Hvad med den her? Vi talte om Holocaust.
Nej, den vil de ikke kunne læse.
Vi kan da prøve. Bøgerne ligger her bare.
Se deres læseresultater.
Giver du dem bøgerne, ser jeg dem aldrig igen.
Hvis jeg gør, vil de være beskadigede.
Hvad med de her? Romeo og Julie. Det er en fantastisk bande-historie.
Nej, ikke bøgerne. Vi plejer at give dem disse her.
Det er Romeo og Julie, men i en forkortet udgave.
Men selv de her, se hvordan de behandler dem.
Kan du se, hvor de er revet i stykker? De tegner i dem.
Fru Campbell?
De ved, de får dem her...
fordi ingen tror, de kan læse hele bøger.
Vi har ikke råd til nye bøger hvert år...
fordi de ikke afleveres.
Hvad skal jeg så gøre? Selv købe bøger?
Det må du selv om, men det ville være spild af penge.
Er der en anden, jeg kan tale med om det her?
-Hvadbehager? -Undskyld, men...
Jeg forstår det ikke.
Er skolestyrelsen indforstået med...
at bøgerne bare skal ligge her og aldrig blive brugt?
Lad mig forklare det.
Det kaldes lokal selvbestemmelse.
Det betyder, at rektor og jeg begge er bemyndigede til...
at træffe de beslutninger uden at spørge skolestyrelsen...
som har større problemer at tage sig af. Forstår du nu, hvordan det fungerer?
Undskyld. Jeg ville ikke gå over hovedet på dig.
Det kunne jeg aldrig finde på. Jeg er bare...
Jeg ved ikke, hvordan jeg gør dem interesserede i disse.
Du kan ikke tvinge nogen til at ønske sig en uddannelse.
Det bedste, du kan gøre, er at prøve at få dem til at adlyde, at lære disciplin.
Det ville være en enorm bedrift for dem.
Eftersom du kender Margaret bedre end jeg...
kunne du måske bakke mig lidt op.
Jeg tror virkelig, at historier som Anne Franks Dagbog og...
At de ville passe så godt til dem...
men hun forstår ikke, at de ville kunne forholde sig til historierne...
set i lyset af deres egen situation.
Ja, selvfølgelig. Det er en universel historie.
Anne Frank og Rodney King er jo næsten ikke til at skelne fra hinanden.
-Gør du grin med mig? -Ja.
Hør dog på dig selv.
Hvor vover du at sammenligne dem med Anne Frank?
De gemmer sig ikke.
De kører rundt i gaderne med automatvåben.
Det er mig, der lever i frygt. Jeg kan ikke gå udenfor om aftenen.
Og du giver ungerne skylden?
Det her var en top-skole, før de kom.
Og se, hvad de har forvandlet den til.
Giver det mening...
at de, der ønsker en uddannelse, skal lide...
fordi deres skole forvandles til en forbedringsanstalt?
Fordi unger, som hverken vil eller burde være her...
tvinges til at være her...
af de genier, der styrer skoledistriktet?
Integration er en løgnehistorie.
Vi lærere kan ikke sige det, for så bliver vi fyret for racisme.
Så hold nu op med spille ideolog, Erin. Du er til grin.
Du ved intet som helst om de unger.
Og du er ikke kvalificeret til at dømme...
de lærere, som er nødt til at overleve her.
Vi skal lege en leg, okay? Det bliver rigtig sjovt. Det lover jeg.
Hør, I kan enten sidde ned og læse i jeres bøger...
eller i kan lege en leg.
I skal være her uanset hvad.
Okay. Det hedder linje-legen.
Jeg stiller jer et spørgsmål.
Hvis spørgsmålet passer på jer, stiller i jer hen til linjen...
og træder så tilbage inden næste spørgsmål.
-Nemt, ikke? -Ja, så siger vi det.
Første spørgsmål...
hvor mange af jer har det nye Snoop Dogg album?
Har du stjålet det?
Okay, træd tilbage.
Næste spørgsmål...
hvor mange af jer har set Boyz n the Hood?
Okay. Næste spørgsmål.
Hvor mange af jer bor i socialt boligbyggeri?
Hvor mange af jer kender nogen, en ven eller slægtning...
som har været eller er i ungdomsfængsel eller fængsel?
Hvor mange af jer har selv været...
i ungdomsfængsel eller fængsel?
Detentionen tæller ikke.
Tæller en flygtningelejr?
Det bestemmer du.
Hvor mange af jer ved, hvor man kan skaffe stoffer lige nu?
Hvor mange af jer kender nogen i en bande?
Hvor mange af jer er selv bandemedlemmer?
-Godt forsøgt. -Godt forsøgt.
Okay, det var et dumt spørgsmål.
Ja.
Tilknytning til bander er ikke tilladt på skolen.
Jeg skulle ikke have spurgt. Det var en bommelummert.
Okay, nu spørger jeg om noget mere alvorligt.
Træd hen til linjen, hvis i har mistet en ven til bandevold.
Bliv ved linjen, hvis i har mistet mere end én ven.
Tre.
Fire eller derover.
Jeg synes, vi skal vise de mennesker vores respekt nu.
Bare sig deres navn højt nu.
James.
Beatriz.
Mange tak, alle sammen.
Og nu har jeg noget til jer.
Alle har deres egen historie...
og det er vigtigt at fortælle sin historie, selv til sig selv.
Så fremover vil vi gøre det...
at vi hver dag skriver i disse dagbøger.
I kan skrive om lige hvad i har lyst til, fortid, nutid eller fremtid.
I kan skrive det som en dagbog, eller i kan skrive...
sange, digte, gode ting, dårlige ting, hvad som helst.
Men i skal skrive hver dag.
Hav altid en kuglepen på jer. Skriv, når i føler for det.
De bliver ikke bedømt.
Hvordan kan jeg give 13 eller 1 1 for at skrive sandheden?
Jeg læser dem ikke, medmindre I giver mig lov.
Jeg skal se, at i har skrevet noget, men jeg bladrer bare sådan her...
og ser, at der er skrevet noget nyt.
Hvis i vil have, at jeg læser dagbogen, har jeg... Undskyld. Et skab herovre.
Der er lås på. Jeg lader skabet stå åbent i timen...
og så kan i lægge jeres dagbog der, hvis jeg må læse den.
Jeg låser skabet efter hver time.
Okay?
Så nu kan i komme op en ad gangen og hente jer hver en dagbog.
Når i er klar.
Eva holder sig tilbage, men jeg ved, hun vil være med.
Hun er så stædig.
Brandy, som aldrig siger noget, overraskede mig...
ved at være den første, der trådte frem og tog en dagbog.
Skat, her. Sæt dig ned.
-Nej nej. -Jeg flytter det her.
Jeg står gerne. Maden ryger lige ned.
-Er du snart færdig? -Jeg ved det ikke.
-Vil du hjælpe? -Nej, jeg er dårlig til at tegne.
-Du er arkitekt. -Okay, jeg gider bare ikke.
Hvad er der i vejen? Er der noget?
Nej, det er lige meget.
Jeg viI virkelig gerne høre alt det her...
Det er bare...
Jeg synes ikke, vi har talt om andet...
end dit job i evigheder.
Undskyld.
-Hvad sker der i firmaet? -Ikke noget.
Det gider jeg heller ikke tale om.
Jeg vil bare hænge ud. Jeg vil være hjemme.
Og jeg vil være sammen med min lærerinde.
Jeg har altid fantaseret om at blive holdt tilbage efter skoletid.
Så er jeg da ked af, at jeg lod mine beskidte tavlesvampe blive på skolen.
Lægger alle lærere så meget ekstra arbejde i det?
Jeg ved det ikke. Jeg finder bare på efterhånden.
De andre lærere taler ikke rigtig med mig.
-Jeg gider ikke tænke. -Undskyld. Okay.
-Jeg vi bare... -Jeg er næsten færdig, okay?
Så, hvor lang tid går der?
Ikke så længe. Detlover jeg.
VELKOMMEN FORÆLDRE ÅBEN SKOLE 18.00 - 20.00
Tak fordi i kom. Susan er en virkelig dygtig elev. Tak.
-Rart at se dig. -Godnat. Kør forsigtigt.
-Jim, mange tak. -Tak, Brian.
Jeg er glad for, at i kom til forældreaften.
Kør forsigtigt.
Velkommen forældre i lokale 203
l enhver krig er der en fjende.
Jeg så min mor blive tævet halvt ihjel...
og så på, mens blod og tårer løb ned ad hendes ansigt.
Jeg følte mig ubrugelig, bange og rasende på samme tid.
BIiv der, Brandy. Pas på børnene!
-Skaf mine penge! -Pas på børnene!
Jeg kan stadig mærke bæltet svide på min ryg og mine ben.
Engang kunne han ikke betale huslejen.
Og den aften satte han os af på gaden og pegede på fortovsfliserne.
Han sagde: "Vælg en flise."
Clive var min ven. Han passede på mig.
Vi var som en knytnæve, ham og jeg, en hær.
-Den er tung. -Ja.
Det er sgu den ægte vare, vi har her. Nu vil ingen overfalde os.
Men vi må øve os, for den har slagkraft.
Hvis man affyrer den, så...
Jeg sad der indtil politiet kom.
Men da de kom, så de ikke andet end et lig, en pistol og en nigger.
De satte mig i ungdomsfængsel. Første nat var mest skræmmende.
lndsatte, der bankede på væggene...
viste deres bande-tegn, råbte hvem de var, og hvor de kom fra.
Jeg græd den første nat. Det må ingen vide.
De næste par år røg jeg ind og ud af celler.
Hver dag spekulerede jeg: "Hvornår er jeg fri?"
Min bror lærte mig, hvad livet er for en ung, sort mand.
Gør, hvad du er nødt til, vær alfons, pusher, hvad som helst.
Lær hvilke farver, du skal kende, bandegrænserne.
Man kan være på et gadehjørne, men ikke et andet.
Lær at være stille. Et forkert ord, og du bliver plaffet.
Hvis du ser i mine øjne, ser du en kærlig pige.
Hvis du ser mit smil, ser du ikke noget galt.
Hvis du løfter min bluse, ser du de blå mærker.
Hvad gjorde jeg, som gjorde ham så vred?
Som 16-årig har jeg set flere lig end en bedemand.
Hver gang jeg går ud af hoveddøren, risikerer jeg at blive skudt.
For resten af verden er det bare endnu et lig på et gadehjørne.
De ved ikke, at han var min ven.
Under krigen i Cambodja...
tog flygtningelejren min fars værdighed.
Nogle gange prøver han at gøre mor og mig fortræd.
Jeg føler, at jeg må beskytte min familie.
Jeg prøvede at beslutte hvad for noget slik, jeg ville have, da skuddene lød.
Jeg så ned, og blod kom ud af ryggen...
og af munden på en af mine venner.
Næste dag fik jeg en pistol spændt fast til kroppen.
Jeg fandt den i en gyde nær mit hjem.
Jeg ved ikke engang, hvordan den her krig startede.
Der er bare to grupper som pissede hinanden af engang.
Skide være med hvordan det begyndte.
Jeg er min fars datter.
Og når de beder mig vidne, vil jeg beskytte mine egne, uanset hvad.
lngen interesserer sig for mig. Hvorfor skulle jeg gide gå i skole?
Mine venner er soldater, ikke i krig, men gadesoldater.
De kæmper for deres liv.
Jeg hader den kolde fornemmelse af en pistol mod min hud.
Det får mig til at ryste.
Livet er sindssygt. Er man først i det, kan man ikke komme ud.
Når jeg uddeler indvielsestæv...
og gør en anden til medlem i vores bande, er det som en dåb.
De giver os deres liv, vi giver dem et nyt liv.
Jeg har mistet mange venner, som er døde i en uerklæret krig.
For soldaterne og mig er det det hele værd.
At risikere livet ved at undgå kugler, trykke på aftrækkere.
Det er det hele værd.
Rom og cola.
Hold da op.
Det her er...
Hr. Gruwell? Jeres bord er klar. Følg mig.
-Far, jeg har dem. -Okay.
Far, jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre med det her.
Jeg er ikke socialarbejder. Jeg er dårligt nok lærer.
Tak.
De unger, de er 1 4-15 år gamle...
og hvis de overlever dagen, så er det godt nok.
Og dem skal jeg undervise?
Hør her.
Du er ikke ansvarlig for deres liv uden for klasselokalet.
-Bare gør dit bedste. -Hvordan?
Administrationen nægter mig ressourcer...
ingen bøger, ingen støtte.
Så hvad skal jeg gøre?
Gør, hvad du skal, indtil slutningen af skoleåret...
men skaf et andet job.
Succes kommer med erfaring.
Så få noget mere erfaring.
Men uanset hvad, må du huske på, at det bare er et job.
Hvis du ikke er den rette til jobbet, så find et andet arbejde.
Vil du sælge bh'er i et varehus?
Kun på deltid.
Jeg har lidt svært ved at skaffe bøger til klassen.
Lidt ekstra penge giver mig lidt større råderum...
til at gøre, hvad jeg vil.
Så kan du også spille tennis med Evan efter arbejde.
Okay, lad mig lige forstå dig ret.
Du vil tage et ekstra job for at betale for dit arbejde?
Det er kun midlertidigt. Det lover jeg.
Når karaktererne stiger, får jeg mere hjælp fra skolen.
Og jeg får personalerabat. Skønt, ikke?
-Vil du have et nyt fjernsyn? -Ja.
HANS LIV ER EN BLINDGYDE
Undskyld, hvis jeg købte mange eksemplarer...
af en bog, kunne jeg så få noget rabat?
-De bøger er helt nye. -Jeg ved det.
Okay, drenge og piger. Hør her.
Bogens eneste problem er, at den handler...
om et bandemedlem og indeholder vold...
så måske vil den ikke kunne indgå i pensum.
Jeg gør mit bedste for at få tilladeIse til det, okay?
LONG BEACH SKOLEDISTRIKT
Det var svært at fange deres opmærksomhed.
Indtil for nyligt var jeg den eneste, de hadede mere, end de hader hinanden.
Ja, du har da fået samlet dem, det er et skridt på vejen.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg vil gøre mere med dem, og jeg har brug for støtte fra én med magt.
Du må drøfte det her med skolelederen eller rektor.
Jeg kan ikke blande mig i enkelte skolers politik.
Min rektor lytter kun til skolelederen...
og hun er ikke nogen støtte.
Du må finde en måde at håndtere det på.
Nej, jeg vil hellere forhandle direkte med en der bestemmer.
Fru Gruwell, der er et system...
som er baseret på mange års drift af uddannelsessystemet.
-Du må følge det system. -Nej. Det vil jeg ikke.
Hør, jeg prøver bare at passe mit arbejde.
Hvad er formålet med et frivilligt integrationsprogram...
hvis de, der når high school, har et 5. klasses læseniveau?
Jeg gennemførte det program.
Med al respekt...
det eneste, programmet gør, er at opbevare ungerne...
indtil de er gamle nok til at forsvinde.
Jeg værdsætter dine intentioner...
men der er intet, jeg kan gøre for en enkeIt klasse.
Dr. Cohn, hvorfor skulle de spilde deres tid med at dukke op...
når de ved, at vi spilder vores tid med at undervise dem?
Vi siger: ''Gå i skole. Få en uddanneIse.''
Og så siger vi: ''Nå, de kan ikke lære, så vi gider ikke bruge ressourcer på dem.''
Jeg tænker på udflugter.
De fleste af dem har aldrig været uden for Long Beach.
De har aldrig fået mulighed for at...
udvide deres tanker og se, hvad verden har at byde på.
Og de vl gerne. Det ved jeg.
Og det er udelukkende et belønningssystem.
De får intet, de ikke har fortjent...
ved at aflevere opgaver og hæve karaktererne.
Men kan du ikke få bøger...
på grund af budgettet...
bIiver udflugter ikke godkendt.
Jeg skal nok skaffe pengene.
Jeg skal bare vide, at jeg ikke møder nogen forhindringer.
Jeg kan ikke love dem noget, jeg ikke kan holde.
Det vil bare bevise det, de allerede tror.
Jeg mener bare, at fru Campbell ikke behøver blive ulejliget.
Er du portner på hotel Marriott?
Kun i weekenderne.
Du spiller tennis med Evan om lørdagen.
Du kan spille golf med min far om søndagen.
Skal jeg spille golf?
Og bonussen er, at jeg får personalerabat...
på værelser på Marriott hoteller over hele verden.
Der findes mange...
sammensatte titler, men bh-sælgende- engelsklærer-portner er vist ny.
Du sagde, at dit deltidsjob kun var midlertidigt.
Det er det også. Jeg ved bare ikke hvor længe.
-Hvad hvis jeg sagde nej? -Nej til hvad?
Nej, jeg vil ikke have, at du har tre job?
-Jeg kan få det til at fungere. -Det er ikke pointen.
Du kan gøre alt! Det ved vi allerede.
Det er bare det, at jeg... Du...
Du spurgte mig ikke engang.
-Jeg prøver bare at passe mit arbejde. -Ved at tage to job til?
Jeg forstår det ikke, Erin.
Scott, det er nu, vi skal gøre de ting, vi gerne vil...
mens vi er unge, før vi stifter familie.
Måske skulle du vende tilbage til skolen nu...
og blive færdig som arkitekt.
Ville det ikke være dejligt?
Hvad?
Ikke noget.
O.K. Du har tilladelse til udflugten. Dr. Carl Cohn.
Okay, jeg ringer til dig om mulige steder.
Jeg har planlagt et skolerådsmøde i næste uge.
Det burde ikke være et problem.
-Mange tak. -Ingen årsag.
-Rart at se dig, Paula. -I lige måde.
-Hej. -Goddag.
Rektor Banning modtog en opringning fra dr. Cohn.
Du skal åbenbart på udflugt med dine eIever?
Ja, men i weekenden, så det får ingen indflydelse på deres prøver.
Jeg kan se, du har travlt...
og da jeg selv betaler for det, ville jeg ikke ulejlige dig.
Jeg kommer straks.
Åh nej. Nej, nej, nej. Erin?
-Sæt dig tilbage i bilen. -Far, han bor lige her.
Jeg henter ham. Sæt dig ind i bilen igen og lås døren.
-Hvad hedder han? -Andre Bryant.
Andre.
Siden min far skred, kan min mor ikke engang se på mig, fordi jeg ligner ham.
Og med min bror i fængsel...
ser hun på mig og tænker, at jeg også havner der.
Hun ser mig ikke.
Hun ser mig ikke overhovedet.
Jeg går ud.
-Hva' så? -Dav.
Hvor skal du hen? Jeg skal bruge dig.
Nej, mand, jeg kan ikke nu. Jeg skal noget.
I aften. Jeg gør det i aften.
Jeg skal noget, og jeg kan ikke gå rundt med det på mig.
Glem det, mand, jeg finder en anden.
Jeg kan ikke vente på dig hele dagen.
Hør.
Det var trist med din bror, mand. Jeg hører, han får livstid.
Det sker ikke. Ham, han var sammen med, har tilstået.
Til hvem? Din bror?
Hej. Er du Andre?
-Hvad så? -Hej.
-Hvad? -Tag din sikkerhedssele på.
Det gælder også dig, unge dame.
Har i nogen sinde været ved Newport Beach før?
Hvad? Vi stoppede der sidste år, da vi var på vej til Paris.
Paris.
Den er god.
Jeg har noget med til dig.
Det er en god bog. Jeg læste den i skolen.
Den handler om en fyr i en bande, og jeg tænkte, du måske ville læse den.
Hvad sagde anklageren?
Han fortalte mig, hvad jeg skal sige i vidneskranken.
Jeg er stolt af dig, skat.
Ingen er uskyldig.
Ingen.
De har gjort det mod os masser af gange og er sluppet af sted med det.
Det er derfor, det ikke handler om, hvad der skete eller ikke skete.
I krig må man tage sine sejre, når man kan...
for en anden dag vil man tabe.
Men hvis man tager nok sejre...
vil man en dag vinde.
FØRSTE ÅR - FORÅRSSEMESTRET
Når man kommer ind, får man et kort med et billede af et barn på.
Man kan finde ud af, hvem det var og hvilken kz-lejr han endte i.
Og før man går, kan man finde ud af, om vedkommende overlevede.
Jeg fik en lille pige fra ltalien.
Tito, din hat.
Krystalnatten, kaldte de det. De Knuste Ruders Nat.
Hundreder af synagoger blev udplyndret og brændt.
Mere end 7.000 jødiske forretninger blev ødelagt.
Over 100 jøder blev dræbt.
BØRN OG ANDRE ARBEJDSDUELIGE
Et lille center for børn i lsieux i den franske provins Ain.
Bland de børn, der blev deporteret til Birkenau den dag...
var 1 1-årige Liliane Berenstein...
som, før hun tog af sted, efterlod et brev til Gud.
Min lille dreng døde. Han steg af toget, og de slog ham ihjel.
Jeg ved ikke, hvorfor det gik mig sådan på.
Jeg har set masser af død i mit liv.
Men den her lille dreng var kun fem år.
Fru G havde en skøn middag klar til os på hotellet, hvor hun arbejder.
Hun havde inviteret ægte Holocaust-overlevende fra museet med.
Der var Elisabeth Mann.
Jeg havde mine foræIdre, min søster, mine to brødre.
Gloria Ungar.
Hvis nogen af jer har set én med et nummer på armen...
så var det en af de heIdige.
De mennesker, som, da vi kom til Auschwitz...
Når de tatoverede folk, bIev vi sendt ud på tvangsarbejde.
Ikke de andre, og det inkluderede mange fra min familie.
Så vi løb væk, nogle af os børn.
Dengang var jeg 1 1-et-halvt år gammel.
Eddie llam.
Jeg vidste ikke, hvor jeg skulle tage hen...
men jeg huskede et sted, hvor jeg engang havde boet.
Så da jeg løb derhen, var der ikke én jøde tilbage.
Jeg var i den værste lejr. Jeg var i Auschwitz.
Og Renee Firestone.
Da jeg ankom, blev mine forældre øjeblikkeligt taget fra mig.
Min lillesøster, som dengang var 1 4 år...
blev hos mig i et stykke tid.
Siden hen blev jeg også skilt fra hende.
Hun mistede hele sin familie i lejrene.
Hun kom til dette land med fire dollars i lommen og et nyfødt barn.
Jeg vil aldrig glemme de mennesker.
Og så bIev hun slået ihjel, fordi de ikke ville have...
Det er utroligt, at fru G har gjort alt det her for os.
Hej, skat, det er mig.
Vi er stadig på restauranten, hvis du vil kigge forbi.
Vi er ikke engang nået til desserten...
og det er helt fantastisk for ungerne.
Du må bare se dem.
Hvis du kommer hjem snart, så kig forbi. Den er kun halv 10 nu.
Okay, vi ses senere. Elsker dig. Hej-hej.
Hvor mange gange skal jeg sige det?
Få så røven herind!
Jeg savner min mutti.
I har haft sommeren til at læse og overveje bogen.
ANDET ÅR - EFTERÅRSSEMESTRET
Og jeg synes, det mest spændende...
ville være at begynde med Victoria og få det sorte perspektiv.
Victoria?
Har jeg et skilt i panden, der siger:
"National ordfører for Sorte Menneskers Trængsler?"
Hvordan skulle jeg kende det sorte perspektiv på Farven Lilla?
Nu er det nok, hvis jeg ikke skifter klasse, slår jeg det fjols.
Lærerne behandler mig, som om jeg er...
afroamerikanernes rosetta-sten.
Hvad? Sorte mennesker lærer at læse...
og på mirakuløs vis når vi alle til samme konklusion?
Det var der, jeg besluttede at se på min ven Brandys engelskklasse.
-Rart at se dig, mand. -Hej, ja.
-Hvordan gik din sommer? -Kanon.
Du er stadig hvid, ser jeg.
Godt, alle sammen. Er i klar?
-Hej, fru G. -Hej.
En SKÅL for FORANDRING
Godt, drenge og piger, hør her! Nu skal i høre, hvad i skal.
Jeg vil gerne have, at i alle træder frem og tager en bog-pose, som indeholder...
de fire bøger, vi skal gennemgå i dette semester.
Fint!
De er ret specielle bøger...
og på den ene eller den anden måde minder de mig alle om hver af jer.
Men før i tager bøgerne...
vil jeg gerne have, at i tager et glas cider...
og at i hver udbringer en skål.
Vi skal hver især udbringe en skål for forandring.
Det betyder, at fra det øjeblik...
er alle de stemmer, der har sagt: ''Du kan ikke'' forstummet.
Alle grunde, der er til, tingene aldrig forandrer sig, forsvinder.
Og den person, i var før dette øjeblik...
det er ikke længere den persons tur. Nu er det jeres tur.
Okay?
Godt, er i klar til at få festen til at svinge?
-Hvad? -Hold op med det der, mand.
Hvad er problemmos?
Mand, jeg har haft kærester, siden jeg var 11 år, ikke?
-Det tror jeg på. -Hold kæft.
Okay, men jeg var altid hende...
som ville blive gravid, før jeg blev 16 og droppe ud af skolen.
Ligesom min mor.
Det sker ikke.
Ingen lytter nogensinde til en teenager.
Alle synes, man burde være glad bare fordi man er ung.
De ser ikke de krige, vi udkæmper hver eneste dag.
Og en dag er min krig forbi.
Og jeg vil ikke dø.
Jeg vil ikke finde mig i noget fra nogen.
Jeg er stærk.
Min mor smed mig ud, da jeg blev indviet i banden.
Men jeg ville gerne have at hun så mig blive student.
Jeg vil gerne blive 18.
Fru G? Må jeg læse noget fra min dagbog?
Det ville være rigtig godt.
Hvem er han?
Han har været i klassen hele sidste år, fæ.
-Hvad hedder han? -Det ved jeg ikke.
''Sommeren var den værste sommer i mit korte 14-årige Iiv.
''Det hele startede med en telefonopringning.
''Min mor græd og tiggede...
''om mere tid, som om hun gispede efter sit sidste åndedrag.
''Hun hold mig så tæt, hun kunne, og græd.
''Hendes tårer var som kugIer og fortalte mig, at vi blev smidt ud.
''Hun blev ved med at undskylde. Jeg tænkte: 'Jeg har intet hjem.
'''Jeg skulle have ønsket mig noget mindre dyrt i julegave.'
''Den morgen vi blev sat ud, vækkede et hårdt bank på døren mig.
''Politiet var kommet for at gøre deres job.
''Jeg så op mod himlen og ventede på, at noget skulle ske.
''Min mor har ingen familie at støtte sig til og ingen indkomst.
''Hvorfor slide med at gå i skole og få gode karakterer, når jeg er hjemløs?
''Bussen stopper foran skolen. Jeg får kvalme.
''Jeg har sidste års tøj på, gamle sko og er ikke blevet klippet.
''Jeg tænker hele tiden, at folk vil grine ad mig.
''I stedet bliver jeg mødt af nogle venner...
''som jeg havde engelsk med sidste år.
''Og så slår det mig, at fru Gruwell...
''min skøre engelsklærer fra sidste år...
''er den eneste, der har fået mig til at tænke på håb.
''At tale med vennerne om sidste års engelsk og vores udflugter...
''gjorde, at jeg fik det bedre.
''Jeg får mit skema, og den første lærer er fru Gruwell i lokale 203.
''Jeg går ind i klassen, og det føles, som om...
''alle mine problemer ikke er så vigtige mere.
''Jeg er hjemme.''
Ja, du er.
Men du er en elite-elev.
Et skift til fru Gruwells klasse...
vil ikke se godt ud på dine papirer.
Det er jeg ligeglad med. Karaktererne vilstadig være de samme.
Hør, fru Campbell.
Da jeg blev flyttet til den her skole, havde jeg kun topkarakterer.
Men da jeg ville på de avancerede engelsk- og matematikkurser...
sagde man, det vlle være bedre at være blandt min egen slags.
Da jeg endelig fik plads på kurserne, sagde min lærer:
''Victoria, det er ikke hver dag, man ser en afroamerikansk elev...
''på de avancerede kurser og højniveaukurserne.'' Ingen overraskelse.
Og da jeg spurgte en anden højniveau-lærer...
hvorfor vi ikke læser mere sort litteratur, sagde hun:
''Fordi der er for meget sex...
''narko, bandeord og utugt!''
Jeg ville mene, at ''Det er upassende'' havde været svar nok.
Det kan Erin ikke gøre!
Elite-eleverne er mine.
Hun må ikke undervise dem. Hun har kun været her 1 år.
Eleven har bedt om det.
Og Gruwel har Cohn snoet om sin lillefinger.
Det værste er, at de er voldelige, kriminelle, smadrer skolens ejendom...
og i sidste ende gør vi dem tiI noget særligt. Vi beIønner dem...
Jeg kan bare ikke se, hvad de lærer af det.
Hej! Undskyld jeg kommer for sent.
Har du spist? Jeg bestiller mad. Er du sulten?
Hvilket spørgsmål skal jeg først svare på?
Har jeg spist eller er jeg sulten? Har spist. Er ikke sulten.
Der skete noget fedt i skolen i dag. Jeg har fået en elite-elev.
-Tillykke. -Er det ikke fantastisk?
Hun bad faktisk om at komme i min klasse.
Kan du undervise elite-elever?
Hvad mener du?
Altså, du er vant til at undervise din slags unger.
Kan du undervise en, der er begavet?
Selvfølgelig kan jeg det.
Ja, men du har jo ikke prøvet før, vel?
Jeg mener, du underviser jo ikke i det, alle andre underviser i.
Klassens karakterer er oppe på 9 og 10.
Ja, men pointen er, at det er noget, du siger.
De lærer jo ikke det, som normale børn skal lære.
Normale børn? Jo, det gør de.
De læser Anne Franks Dagbog.
De lærer om ordforråd, grammatik, skriftsprog, poesi.
Fint nok. Okay, undskyld.
Tillykke.
Hvad er der i vejen med dig?
Til Debs fest hørte jeg dig sige til folk...
at jeg var arkitekt, og at mit job er midlertidigt.
Det vil jeg have, at du holder op med. Jeg kan lide mit job.
Fint.
Det var dig, der sagde, du ville være arkitekt.
Ja, for fire år siden, før vi blev gift.
Skulle jeg begynde i skole igen nu...
i to år og tre år som praktikant?
Så ville jeg være over 40.
Okay. Jeg troede, du stadig ønskede det.
Det er lige meget, om jeg ønsker det, Erin. Det betyder ikke, at det sker.
Hvorfor ikke?
"At skrive dagbog er meget mærkeligt for sådan en som mig.
"lkke kun fordi, jeg aldrig har skrevet noget før...
"men også fordi det forekommer mig, at senere...
"vil hverken jeg selv eller nogen anden interessere sig...
"for en 13-årig skolepiges grublerier."
"Forfærdelige ting sker udenfor.
"På alle tider af døgnet...
"slæbes stakkels, hjælpeløse mennesker ud af deres hjem.
"Familier splittet ad."
"Hvis bare jeg kan være mig selv, er jeg tilfreds.
"Jeg er en kvinde med indre styrke...
"og meget mod.
"Hvis Gud lader mig leve, vil jeg opnå mere end mor nogensinde gjorde."
"Anti-jødiske love fulgte hurtigt efter hinanden.
"Jøder skal bære en gul stjerne. Jøder skal aflevere deres cykler.
"Jøder er bandlyst fra sporvogne og forbydes at køre bil."
"Det er jøderne forbudt at besøge teatre...
"biografer eller andre underholdningssteder."
"Jøder må ikke deltage i offentlig sport.
"Svømmehaller, tennisbaner, hockeybaner...
"og andre sportsarealer er alle forbudt område."
"Det kan ikke beskrives, hvor trykkende det er aldrig at kunne gå udenfor.
"Jeg er også meget bange for, at vi bliver opdaget og skudt."
"lngen kan holde sig ude af konflikten. Hele verden er i krig.
"Og selv om det går bedre for de allierede...
"er enden på krigen ikke i sigte."
Hej.
Hvornår plaffer Anne Hitler?
-Hvad? -Du ved. Nakker ham?
Eva, det Anne Franks Dagbog, ikke Die Hard.
Læs videre.
"Vi talte om de mest private ting...
"men vi har endnu ikke drøftet de ting, der er mit hjerte nærmest.
"Jeg kan stadig ikke finde hoved og hale på Peter.
"Er han overfladisk?
"Eller er det generthed, der holder ham tilbage, selv overfor mig?"
- Finder Anne og Peter sammen? - Det siger jeg ikke.
"Det er mig fuldkommen umuligt at basere mit liv...
"på et fundament af kaos, lidelse og død.
"Jeg ser verden langsomt forvandle sig til et vildnis.
"Jeg føler millioner af menneskers lidelse, men når jeg ser mod himlen...
"føler jeg, på en eller anden måde, at det vil forandre sig til det bedre."
- Eva, hvad er der i vejen? - Hvorfor sagde du ikke, at hun dør?
Hvorfor fortalte du ikke, at hun bIiver fanget?
Jeg hader dig, og jeg hader den bog.
Eva.
Hvis hun dør, hvad siger det så om mig? Hvad siger du om mig?
- Anne Frank døde, men... - Jeg fatter ikke, de fik hende!
Sådan burde det ikke være i bogen! Det er ikke rigtigt!
-Fordi det passer? -Jeg talte ikke til dig!
Du talte i nærheden af mig. Det er det samme.
Som jeg ser det, er hun slet ikke død.
Hvor mange venner kendte du, som er døde nu, dræbte?
For mange tl at tælle.
Hvor mange har du læst en bog om?
Har du set dem i fjernsynet eller bare i avisen?
Derfor er historien sej.
Hun var på vores alder, mand.
Anne Frank forstår vores situation, min situation.
Og hende Miep Gies damen, hende der skjulte dem?
Hende kan jeg lide.
Jeg har fundet nogle bøger om hende på biblioteket.
Hold da op. Har du brugt dit lånerkort?
Nej.
Okay, hør her. Marcus har givet mig en idé.
I stedet for at skrive en opgave om Anne Franks dagbog...
bliver jeres opgave at skrive et brev til Miep Gies...
kvinden, der hjalp med at huse familien Frank.
Hun lever stadig og bor i Europa.
I brevet skal i fortælle hende, hvad i mener om bogen.
Skriv om jeres egne oplevelser. Skriv, hvad i vil.
Men jeg vil have, at brevene er perfekte...
så vær forberedt på at skrive flere udkast.
Kommer hun til at læse de breve?
Lige nu er det en stil-opgave. Jeg læser dem.
Vi skulle få hende til at læse dem.
- Ja, kan du ordne det, fru G? - Det ved jeg ikke rigtig.
Vi kunne få hende til at komme.
Ja, og holde en stor middag igen.
Vent. Gutter.
Alle sammen! Hør efter! Hun er en ældre dame!
Jeg ved ikke, hvor hun kan kontaktes, eller om hun kan rejse.
Og det ville blive virkelig dyrt.
Vi kunne skaffe pengene.
Fru G?
Når Miep Gries kommer, må jeg så være den, der eskorterer hende ind?
Lokale restauranter hjælper elever samle penge ind.
Studerende går i aktion for flere ressourcer.
Fem.
SMAG FOR FORANDRING
Jeg prøver at få nummeret...
tiI Anne Frank-stiftelsen i Basel, Schweiz.
Hvad går offentlige skolers penge til, hvis ikke de går til eleverne?
Rensende skriverier Kursus nedfælder elevers liv
Lærer får elever til at fortælle deres historier
Wilson elever afholder dansekoncert for at skaffe penge til gæsteforelæsere
Kom ind, Margaret.
KONCERT FOR FORANDRING
Kvinden der skjulte Anne Frank gæster Wilson High
VELKOMMEN TIL WILSON MIEP GIES
Fru G sendte vores breve hele vejen til Amsterdam...
til selveste Miep Gies.
Når fru G havde sat sig noget for...
var hun umulig at stoppe, mand, virkelig.
Da vi havde skaffet nok penge til at få hende til Long Beach, kom hun.
Men for helvede, jeg havde ikke regnet med, at hun var så lille.
Dusøren for en jøde var cirka 2 dollars.
En, der var desperat efter penge, meldte dem til Gestapo.
Den 4. august stormede de ind på mit kontor...
og en mand rettede en pistol mod mig og sagde: ''Ikke en lyd.
''Ikke et eneste ord.''
Og så gik de direkte ovenpå, til loftet.
Jeg følte mig så hjælpeløs.
Jeg kunne høre Anne skrige, ting der blev kastet rundt.
Så jeg løb hjem til mig selv.
Jeg ledte efter en ørering eller småting, i ved...
hvad som helst, jeg ville kunne bruge til bestikkelse.
Så jeg tog det med mig, alle de her ting...
og soldaten rettede sin pistol mod mig...
og satte den mod mit hoved.
Man kunne blive skudt for at skjule en jøde, eller blive sendt i kz-lejr.
Så en anden soldat genkendte min accent.
Han var østriger, ligesom mig...
men jeg var blevet adopteret af en hollandsk familie.
Så han sagde til soldaten med pistolen, at han skulle lade mig gå.
Der går ikke en dag, uden at jeg husker 4. august...
og tænker på Anne Frank.
Ja?
Jeg har aldrig før haft en helt.
Men du er min helt.
Åh, nej. Nej, nej, unge mand, nej.
Jeg er ingen helt. Nej.
Jeg gjorde, hvad jeg måtte gøre, fordi det var det rigtige at gøre.
Ikke andet.
Vi er alle bare almindelige mennesker.
Men selv en almindelig sekretær eller husmor eller en teenager...
kan, på sin egen lille måde, tænde et lille lys...
i et mørkt rum.
Ja?
Jeg har læst jeres breve...
og jeres lærer har fortalt mig om mange af jeres oplevelser.
I er heltene.
I er helte hver dag.
Jeres ansigter er gemt i mit hjerte.
Er du sulten?
Har du fundet ud af, hvad du vil sige i retten?
Jeg ved, hvad jeg er nødt til at sige.
Ja.
- Du ved, hvordan det er. - Ja.
Og den mand, der sendte din far i fængsel...
han vidste, han fik en uskyldig dømt.
Men, altså...
han beskyttede bare...
sine egne.
Hvad fanden forlanger folk af mig?
Hej, mor. Mor.
Hvad fanden laver du her?
Jeg vil hjem. Jeg vil ikke være på gaden længere.
Undskyld.
Jeg vil forandre mig. Jeg kan ikke gøre det alene.
Jeg har brug for dig, mor.
Jeg har brug for dig.
Og hvad tid var det?
Som jeg sagde, mellem 21 .00 og 21 .30.
Du havde frit udsyn til anklagede...
Grant Rice i butikken, ikke sandt?
Jeg har sagt, han spillede et videospil.
Hvad skete der så? Hvad så du?
Han gik grassat, fordi han tabte spillet...
og så begyndte han at råbe og sådan, og true alle.
Truede han alle? Truede han dig?
Nej. Butiksejeren.
Han ville have sine penge tilbage.
Og hvad gjorde butiksejeren?
Han råbte tilbage. Og de skændtes.
Så væltede han, anklagede, et eller andet og forlod butikken.
Hvad skete der så? Hvad så du?
Jeg så...
Det var Paco, der gjorde det.
Paco skød den fyr.
Du burde være død i dag på grund af det, du gjorde.
Men på grund af din far er du i live.
Men du er død for os for evigt.
Og en dag vil du vide, hvordan en forræder lider.
Min far vil ikke tale med mig mere.
Og jeg skal holde lav profil et stykke tid, fordi der er ordrer om at overfalde mig.
Så jeg skal bo hos min tante.
Ser du, min tante bor endnu længere væk...
så jeg tænkte på, om jeg måtte...
blive her efter skole, sammen med dig...
så jeg kan få lavet lektier, for det er sent, inden jeg når hjem.
Du kan blive lige så længe du vil.
Hvis det bliver for sent, kan jeg endda køre dig hjem til din tante.
Fru G, lad os nu ikke overdrive.
Jeg tror, jeg har din farve.
Bare kom hen til portneren på vej ud...
så har jeg en ruteplan til dig. Ja, det er fint.
Stop! Så er det nok! Nu! Hallo!
I får tre sekunder ekstra. Nu!
FRIHEDSKØRSEL
...forargede og provokerede dem til voldsudøvelse.
l 1961 kørte en gruppe af blandet race i bus gennem Sydstaterne...
for at udfordre raceadskillelsen.
Sorte sad forrest i bussen, hvide sad bagest.
De blev angrebet, de blev udsat for brandbomber, men de fortsatte.
l Montgomery, Alabama tilbød Jim Zwerg at stå af bussen først...
vel vidende at en større hob ventede på dem.
Han blev næsten tævet ihjel, så de andre kunne slippe væk.
Jeg synes, den slags mod er ufatteligt.
Jeg var bange for bare at være her i klassen, og jeg skammede mig...
fordi jeg altid har været klassens dummeste, også blandt mine venner.
Men ikke mere.
Og lidt mod må jeg have...
for jeg kunne have løjet for at komme ud herfra, men jeg blev.
Jeg blev.
Hej, jeg er hjemme!
Undskyld jeg kommer så sent. Jeg kørte ungerne hjem. De skulle ikke tage bus.
Du gætter aldrig, hvad der skete.
Jeg er så træt.
Men det er så sødt. De vil aldrig hjem.
Vi har det så skægt sammen. Jeg tager lige et bad.
Hvis du drikker mere, får du hovedpine.
Du har pakket taskerne, og så tror du, at vinen vil give mig hovedpine?
Hvorfor gør du det her?
Fordi jeg ikke giver dig nok opmærksomhed?
Nej. Det er ikke det.
Jeg føler, at jeg lever et liv, jeg ikke har indvilliget i.
Erin, det er bare...
Det er for svært.
Er dit liv for svært?
Jeg synes, at det, du gør, er ædelt.
Og det er godt. Og jeg er stolt af dig.
Det er jeg.
Jeg vil bare kunne leve mit liv uden at have dårlig samvittighed.
-Det prøver jeg ikke på at give dig. -Du behøver ikke prøve.
Jeg havde ikke planlagt at blive ansvarlig for de unger.
- Hvem har bedt dig om det? - Ingen!
De er ikke engang dine børn!
Hvorfor skal jeg bedes om det? Scott...
Jeg har endelig fundet ud af, hvad jeg skal lave, og jeg elsker det.
Når jeg hjælper de børn med at få deres liv til at give mening...
så giver alt i mit eget liv også mening.
Hvor tit får en person lov til at opleve det?
- Hvad skal du så bruge mig til? - Du er min mand.
Hvorfor kan du ikke støtte mig, som hustruer støtter deres mænd?
Fordi jeg ikke kan være din kone.
Bare jeg kunne få det til at lyde mindre grimt.
Erin?
Hvis du skulle vælge mellem os to...
og klassen...
hvem ville du så vælge?
Hvis du elsker mig, hvordan kunne du så spørge om det?
Erin, se på mig.
Der har aldrig været mere i mig.
Det her er det hele. Jeg er ikke en af ungerne. Jeg har ikke mere potentiale.
Du vil jo heller ikke være her...
for hvis du ville, ville du så tilbringe alle dine aftener på skolen?
Det passer ikke. Jeg vil gerne være her. Jeg elsker dig.
Du elsker tanken om mig.
Men det er sådan en dejlig tanke.
Jeg ved det.
Far? Hej.
Hør, jeg prøvede egentlig at ringe til en anden...
og kom til at trykke dit nummer. Undskyld.
Ved du hvad, jeg ringer i morgen, okay?
Jeg skal foretage den opringning. Jeg elsker dig.
Fru G fik os til at læse Twelve Angry Men.
Den er om en mand i et nævningeting, der blødgør de andres hjerter.
Den gav mig en følelse af håb.
Klokken 1 4.00 i dag fik min bror sin dom.
lngen stjerneadvokat, bare en beskikket forsvarer...
som sikkert troede, han var skyldig.
Så indså jeg, at Twelve Angry Men ikke er andet end en bog.
Min bror fik 1 5 år til livstid.
Retfærdighed betyder ikke, at skurken kommer i fængsel.
Det betyder bare, at nogen betaler for forbrydelsen.
Stil om selvbedømmelse.
Bedøm dig selv og giv en årskarakter.
Nå, har du tid nu?
Er der nogen, der ved, hvor Andre er?
Jeg har ikke set ham i bussen.
Jeg har heller ikke talt med ham.
ANDET ÅR - FORÅRSSEMESTRET
Fru G?
Skal vi være i samme lokale næste år?
Det ved jeg ikke. i er jo tredjeårselever næste år.
Hvad mener du?
Jo, jeg underviser første- og andetårselever.
Mener du, vi ikke skal have dig næste år?
Ja, jeg...
Jeg underviser ikke tredjeårselever. Det troede jeg, i forstod.
Hvad? Hvad taler du om?
Vil du ikke undervise os næste år?
Selvfølgelig vil jeg gerne. Jeg kan ikke.
-Hvorfor ikke? -Uddannelsesstyrelsen.
Sådan er reglerne.
Fru G har ikke været her længe nok til at have anciennitet.
Skide være med anciennitet.
Lort! Det kan de da ikke! Det har de ikke ret til!
- Fru G, det her er vores hæng-ud sted. - Ja.
Alle er okay med hinanden. Alle kender hinanden.
Det er det eneste sted, vi virkelig kan være os seIv.
Der er ingen andre steder, som det her for os.
Nemlig.
Jeg må ikke undervise tredje- og fjerdeårselever.
Må du ikke?
Fru G, vi kan kæmpe for det, ligesom the Freedom Riders.
Ja, vi kører alle sammen rundt i bus.
Men hvis de prøver at tæve os denne gang...
tæver vi et par uddannelsesstyrelse-fyre.
Marcus.
Eller vi kan gå til medierne. Så får vi deres opmærksomhed.
Vi maler ord som ''røvhuller''...
i flere farver på administrationsbygningen.
Det er da noget. Vi kan godt klare det.
Hvad?
Det her er mine bøger, ikke Scotts. Jeg pakker de forkerte bøger.
Skat, tag en pause.
Sæt dig ned.
Jeg fatter ikke, at jeg skal skilles.
Jeg havde aldrig troet, det skulle ske.
Hvad gør jeg nu?
Næste år har jeg ikke engang mine elever.
Synes du, du skulle blive hos dem?
Eller er det bedre, at de kommer videre?
Jeg ved det ikke.
Det er bare et arbejde, som du sagde.
Ja, det er det.
Men er arbejdet udført?
Hør nu her.
Det, du har gjort med de unger...
Jeg har ikke ord til at beskrive det.
Men ét er sikkert, du er en fantastisk lærer.
Speciel.
Du er blevet velsignet med en byrde, min pige.
Og det er jeg misundelig over.
Og jeg beundrer dig.
Hvor mange fædre kan sige det til deres døtre...
og virkelig mene det?
Det hun foreslår er i strid med vores overenskomster.
Hun må ikke rykke op med eleverne og undervise dem på tredje år.
Hun har kun været her i to år.
Der er lærere her, som har krav på det job...
som har arbejdet og engageret sig i længere tid...
for at opnå den anciennitet.
For ikke at tale om deres erfaring i at undervise elever af en højere kaliber.
Elite-elev programmet hører under vores ansvarsområde.
Jeg vil ikke erstatte programmet for eliteelever.
Jeg vil bare gerne blive hos mine elever.
Det kan hun ikke. Jeg har tredjeårseleverne.
Uddannelsesstyrelsen vil ikke tillade det.
Lærer-rotationer vil blive forstyrret...
TiIbagetrækningsplaner viI skulle genovervejes...
uden respekt for lærere som har gjort deres job i længere tid...
og som koncentrerer sig om deres klasser...
ikke om PR og avisartikler.
Jeg bad ikke om at de artikler blev skrevet.
Hun er midt i en sklsmisse.
Hendes klasse bliver hængende, de spiser og leger!
Okay, nu synes jeg lige, vi skal trække vejret. Okay?
Jeg havde håbet, vi kunne tale om det...
og måske finde en løsning.
-Der er ingen løsning... -Margaret.
Hør her, Carl.
Hvis vi ser bort fra de åbenlyse stridigheder et øjeblik...
selv hvis vi lavede en aftale...
og hun kunne undervise dem på tredje år, så er der ikke et kursus...
hun kunne undervise.
Med mindre Brian vl bytte en af sine tredjeårsklasser for en andetårs.
Nej.
Så er der ikke noget, jeg kan gøre.
Så sådan er det?
Tro det eller ej, fru Gruwell...
men der er andre kompetente lærere på denne skole.
Hvis du har gjort de fremskidt, du påstår...
burde eleverne være klar til at gå videre.
Måske kunne de endda få gavn af mere erfarne lærere.
Du kan ikke undervise dem. Du kan ikke engang lide dem.
Hvad har det med undervisning at gøre?
Jeg har været lærer i mere end 30 år.
Nogle elever holder stadig kontakten.
Jeg ved, hvordan det er at være elsket i en klasse!
Du har ingen anelse om, hvor mange kampe jeg har kæmpet...
for at blive en bedre lærer...
og nu er jeg pludselig ude af stand til at uddanne dine elever?
Hvis de rykker op i vores klasser og dumper...
vil det være, fordi de ikke var forberedte!
Det vil være dig, der ikke var god nok, ikke dem!
Andre? Vent lige før du går ind.
Jeg hørte om din brors dom. Det gør mig ondt.
Er det derfor, du ikke har været i skole?
Jeg havde noget, jeg skulle.
Med hensyn til den her.
I selvbedømmelsesopgaven...
skulle du give dig selv karakter.
Du gav dig selv 03. Hvad sker der med det?
- Det er, hvad jeg føler, jeg fortjener. - Er det det?
Ved du, hvad det her er?
Det er et ''fuck jer'' til mig og alle i din klasse!
Jeg vil ikke høre nogen undskyldninger. Jeg ved, hvad du kæmper med.
Vi kæmper alle mod et eller andet.
Så du må hellere beslutte dig, for indtil du har nosser til...
at se mig i øjnene og sige, at du ikke fortjener mere...
vil jeg ikke lade dig dumpe...
om jeg så skal komme hjem til dig hver aften...
indtil du har lavet alle opgaver.
Jeg ser, hvem du er.
Forstår du mig?
Jeg ser dig.
Og du dumper ikke.
Så tag et minut til at tage dig sammen, og kom så ind.
Jeg vil have en ny selvbedømmelse.
03. Hvad er der med dig?
I skal vide, at dr. Cohn og jeg gjorde vores bedste.
Men det blev besluttet, at vi ikke kan blive sammen næste år.
-Hvad? -Hvad?
I... Vent.
Vent. Gutter. Alle sammen.
Nej! Det er ikke fedt, Ma!
Hør, for det første er jeg ikke mor til nogen herinde, okay?
Nej, det betyder ikke mor.
Det er et udtryk for respekt for dig.
Hør nu her.
Alle sammen.
I skal ikke bruge mig som undskyldning for ikke at klare jer.
I er nået til andet år.
Tænk på, hvordan i selv gjorde det.
Alle herinde har chancen for at blive student.
Nogle af jer blliver den første i jeres familie.
Den første, som kan vælge at videreuddanne sig.
Nogle rykker måske hurtigere end andre.
Men i har hver især chancen.
Og det har i selv sørget for. Det var ikke mig.
Og nu, har jeg ét...
sidste projekt i tankerne.
-Fru G. -Ja?
Fru G fik os til at samle vores dagbøger til en bog, ligesom Anne Frank.
Hun fik en forretningsmand, John Tu...
til at donere 35 computere, så vi kunne arbejde.
Hun sagde, at vi har noget at sige til folk.
Vi var ikke bare elever i en klasse mere.
Vi var forfattere, med vores egne stemmer, vores egne historier.
Og selv hvis ingen andre læste den...
ville bogen være noget, vi kunne efterlade, som sagde, vi var her...
det her er hvad der skete, vi betød noget.
Selv hvis den kun sagde det til os. Og vi glemmer ikke.
Fru G lovede ikke, at den ville blive udgivet...
men vi kunne selv dele den ud.
Hun bad os finde på en titel...
noget vi kunne kalde os selv.
Karen Polacheck fra uddannelsesstyrelsen...
har lige ringet.
De holder møde med dr. Cohn om dine klasser.
-Kender du noget til det her? -Nej.
Eleverne i den her klasse er blevet en familie.
For hvem? For dig?
For hinanden.
Lokale 203 er som et hjem for dem.
Deres tillid afhænger af, at vi er sammen som gruppe.
Når de forlader hende...
vil de falde tilbage i deres gamle vaner, tro mig.
Deres læse- og skrivefærdigheder er blevet markant bedre, fru Campbell.
På papiret. Men hvad har hun i virkeligheden opnået?
Hvad med næste års nye elever?
Kan hun gentage processen hvert år?
Hendes metoder er upraktiske...
umulige at udføre med regelmæssighed.
Hvad hvis alle lærere var som hende?
Vi har millioner af børn...
som skal gennem skolen her i landet...
og vi har brug for en fremgangmåde...
som gavner så mange elever som muIigt...
ikke kun særtilfældene.
Tror du virkelig, du kan skabe en familie i alle klasser...
på alle klassetrin, for alle elever, du underviser?
Jeg ved det ikke.
Tak.
Hey, der er fru G. Hey, her er fru G!
Hvad skete der?
Nå? Skal vi være sammen næste år?
Nej.
-Hvad? -Hvad?
Vi skal være sammen både tredje og fjerde år.
Sådan!
FLERE FRIHEDSSKRIVERE VAR DE FØRSTE I DERES FAMILIE...
SOM BESTOD STUDENTEREKSAMEN OG VlDEREUDDANNEDE SlG.
FRU G. FULG TE NOGLE AF ELEVERNE...
OG FORLOD WILSON FOR AT UNDERVlSE...
PÅ CALIFORNIA STATE UNIVERSITY I LONG BEACH.
"THE FREEDOM WRITERS DIARY" BLEV UDGIVET I 1999.
ERIN GRUWELL OG FRIHEDSSKRIVERNE...
STARTEDE FRIHEDSSKRIVERNES FOND...
SOM ARBEJDER FOR AT GENSKABE SUCCESSEN FRA LOKALE 203...
l KLASSELOKALER OVER HELE LANDET.
ERIN GRUWELL OG FRIHEDSSKRIVERNE